Kitty L. Kielland og familien Lie

Brevveksling 1884–1908

Utgitt ved Anne Melgård

NB kilder 8:4

Nasjonalbiblioteket/bokselskap.no

Oslo 2022

Kitty L. Kielland og familien Lie: Brevveksling 1884–1908

Utgitt ved Anne Melgård

NB kilder 8:4

Nasjonalbiblioteket/bokselskap.no, Oslo 2019

ISBN: 978-82-7965-529-9 (bokselskap.no),

978-82-7965-530-5 (epub), 978-82-7965-531-2 (mobi)

Teksten er lastet ned fra e-bokportalen Bokselskap. Lesetekst og flere nedlastningsmuligheter er gratis tilgjengelig på bokselskap.no.

Kitty L. Kielland: Fotografi, ca. 1880. Fotograf: Dorothea Regine Arentz.

Eier: Nasjonalbiblioteket, blds_06028.

Jonas og Thomasine Lie: Fotografi, ca. 1894. Ukjent fotograf.

Eier: Nasjonalbiblioteket, blds_02928.

Forord

«der savnes et fast hjertepunkt» – et vennskap til livets slutt

Sitatet i overskriften er fra et brev Kitty L. Kielland (1843–1914) skrev til Thomasine Lie (1833–1907) høsten 1889 etter at hun hadde flyttet hjem til Norge. Hun og malervenninnen Harriet Backer (1845–1932) hadde slått seg ned i Sandvika utenfor Kristiania. De to hadde i årene 1879–1889 bodd deler av året i Paris. Men Kielland savner familien Lie og skriver 5. desember 1889 til Thomasine Lie:

Det kan nok hænde, at jeg længes oftere til Paris, mest efter eder og eders hjem», og senere «der savnes et fast hjertepunkt. Men hvis dere boede herude, da vilde jeg være sjæleglad i at bo herhjemme.

Å bo i Norge ville vært helt perfekt for Kielland om bare også ekteparet Lie var i nærheten.

Vennskapet mellom Kitty L. Kielland og familien Lie startet i godt voksen alder. Kitty var rundt 40 år, både Jonas (1833–1908) og Thomasine var akkurat 10 år eldre. De møttes i Paris, et sted hvor mange av datidens norske kunstnere innen ulike disipliner søkte til i lengre eller kortere perioder, for utdannelse og inspirasjon. Familien Lie flyttet første gang til Paris i oktober 1882 etter å ha bodd sommeren og høsten på Tromøya ved Arendal. Kielland hadde som nevnt bodd i Paris om vinterene fra 1879. Lies hjem i Paris ble etter hvert et samlingspunkt for nordmenn og skandinaver, slik Christian Skredsvig (1854–1924) skriver om i Samtiden 1893:

Ja hos Lie's, ja, mens de bodde i Avenue de la grande Armée. Aldrig i mit Liv har jeg vært sammen med saa mange Landsmænd, som der kom om Aftnerne.

(Skredsvig 1893:425).

Det er naturlig å tenke at dette vennskapet startet gjennom broren til Kitty L. Kielland, forfatteren Alexander L. Kielland (1849–1906), som hadde korrespondert med Jonas Lie i flere år. Men det virker ikke til at hun ble introdusert gjennom broren. Derimot møttes de i den norske kunstnerkretsen i Paris hvor Kitty L. Kielland og Harriet Backer allerede var godt etablert da familien Lie slo seg ned i Paris.

Jonas Lie forteller flere ganger til forfatterkollegaen Alexander L. Kielland om vennskapet med søsteren Kitty. Den første omtalen vi kjenner til, er i brev fra Paris 30. desember 1883:

Deres Søster saa vi sidst igaar; hun og Harriet Backer er et Perlefirma, som staar højt her i Huset.

(Holm-Olsen 2009: brev 814)

Og noen måneder senere, 26. mars 1884, avslutter han brevet til Kielland med:

Deres Søster Kitty træffer vi jevnt og tit, mulig ogsaa iaften og holder vi meget af.

(Holm-Olsen 2009: brev 833, kursiveringen er gjort av brevskriveren)

Også i en hilsen på et brev datert 25. november 1885 til forlegger Frederik Hegel (1817–1887) i København uttrykker Lie sin begeistring for Kitty:

«Tør jeg bede Dem ved Leilighed hilse Alexander Kjelland meget, hvis han endnu er i Kjøbenhavn;n1 vi omgaas daglig hans Søster Malerinden Kitty Kjelland, hvem vi har meget kjær.

(Holm-Olsen 2009: brev 1006)

Alexander L. Kielland var derimot i perioder svært kritisk til den Lieske vennskapskrets og særlig kritisk til Thomasine. Og til søsterens venner i alminnelighet. Dette kommer klart frem i brev datert 17. januar 1888 til vennen konsul Frederik Hansen (1849–1928) bosatt i Stavanger:

«Især er Kittys Malerbande forfærdelig. Lies liger jeg heller ikke stort; Madamen er en Kniv; og han er en stor Tøvekop, som det er Tidsspilde at snakke med for et voxent Mandfolk; men han er udmærket for Fruentimmerne.

(Lunde 1978:233)

Det skal rett nok sies at brevskriveren var i et særlig slett humør. Han slet i denne tiden med egen skriving og hadde måttet leie seg et varmt hotellrom da huset familien leiet i utkanten av Paris, var trekkfullt og svært lytt.

Gjensidig respekt og anerkjennelse

Jonas Lies og Kitty L. Kiellands personlighet var nok ganske forskjellig, men at de begge hadde en borgerlig familiebakgrunn, bandt dem nok sammen. Dessuten var de begge levende opptatt av aktuelle problemstillinger i samtiden og likte friske diskusjoner. Vinteren 1885 bodde Kielland i Kristiania hos søsteren Dagmar Skavlan (1855–1931), og av familiære årsaker måtte reisen til Paris stadig utsettes. I et brev datert 10. februar 1885 til Jonas Lie starter og avslutter hun med gleden over samværet med ham og familien:

Kjære Jonas Lie, jeg længes saa efter eder, at nu begynder jeg at synes, at hver dag, som gaar, er et directe tyveri af den hygge og glæde, jeg haaber, at have af eder, naar vi nu endelig kommer derned. […] Det skal blive deiligt at sidde i eders koselige stue og faa en rigtig hjertens passiar, der kommer til at gaa mangen aften med dertil. Gid det kunde ske rigtig snart.

Brevenes innhold veksler mellom det private og ytringer om hendelser i tiden. Kielland nevner eksplisitt i noen brev at hun ønsker at innholdet først skal forbli mellom de tre og ikke leses høyt slik brev gjerne ble den gang:

Naar jeg nu atter sætter min tanke ind paa at skrive videre, saa vil jeg paa forhaand bede, at dere ikke saaledes fra første haand læser høit mit brev, jeg skriver trøstigere, naar det bare er for eder, siden kan dere jo læse høit.

(28. juni og 3. august [1888])

Dette er et langt brev med et svært personlig innhold, sendt fra studieopphold på Jæren sommeren 1888.

Vennekrets

Gjennom brevene får vi også innblikk i en større vennekrets. Siden det er bevart så få brev fra Jonas Lie til Kitty L. Kielland, tas her med en omtale av henne i et brev fra Lie til Arne Garborg (1851–1924), deres felles venn og diskusjonspartner. Her fra et brev datert 19. januar 1889:

«Kitty er da her, optaget af Interesserne saa hedt som nogensinde,– og Gudnaade mig er jeg ikke inde i de forskjellige Kvindesags-Indlæg, – hun har skrevet meget godt i Morgenbladet,n2 – og Hjertet er nu ogsaa Guld, det er vist; men urolig er hun.

(Holm-Olsen 2009: brev 1238)

Litt senere samme år, 24. juni, er det både Kielland og Backer som blir omtalt:

I morgen reiser vore kjære Venner Kitty og Harriet. De har begge præsteret overmaade heldige Sager paa Udstillingen […] og de har heller ikke ladet nogen Dag gaa ubenyttet til at more sig, Kitty har Kræfter, ved Du, for fire, og Harriet er ikke saa gal hun heller, fast hun klager lidt over Træthed engang imellem.

(Holm-Olsen 2009: brev 1258)

Dette viser en tydelig interesse for hverandres arbeide, enten det gjelder utgitte tekster eller et utført maleri. De følges ad i oppturer og nedturer, leser og kommenterer bøker. Og ikke minst deltar de i det offentlige ordskiftet.

I forbindelse med at Jonas og Thomasine Lie i 1893 fylte 60 år, inneholdt siste nummer av Samtiden, populært tidsskrift for litteratur og samfundsspørgsmaal dette året hovedsakelig artikler til ære for jubilantene. Her skriver Kielland en liten artikkel med tittelen «Fra Rue du Bac no. 10.» som er adressen til restauranten hvor vennene gjerne inntok et rimelig måltid sammen. Hun starter med en hyllest av samspillet ektefellene imellom:

Jeg har aldrig truffet noget menneske, der som Jonas Lie har kunnet sprede stemning omkring sig. Ja, det vil sige, Thomasine maatte være tilstede, hun var lige saa nødvendig som surstof i luften er for aandedrættet.

(Kielland 1893:424)

Videre i artikkelen er hun ikke redd for å dele sine tanker og følelser om vennen Jonas. Hun forteller hvor vanskelig det var i starten å følge hans springende tanker, men at fantasiene til slutt opplevdes som en berikelse: «… fra de merkværdigste udgangspunkter førte ud i en eller anden aandrig slutning».

Også en annen av Lies egenskaper presenteres:

Flere gange har det hændt mig, at Jonas Lie har sat sig hen til mig og stilfærdig og fint fortalt mig mine egne følelser, – og han kunde ikke vide dem. Naar jeg saa har set forskrækket op over at være udluret, har jeg mødt et fjernt, venligt blik, som om han ikke vidste selv, hvorledes hans ord traf.

(Kielland 1893:425)

At hun deler slike opplevelser i det offentlige rom, vitner om et trygt ståsted i et gjensidig vennskap.

Jonas Lie ville tydeligvis også gjerne fortelle andre om sitt vennskap med og oppfatning av Kitty L. Kielland. Han skriver om dette i et brev datert 3. august 1894 til maleren Eilif Peterssen (1852–1928), hennes nære venn:

Kitty residere ved paa Jæderen? Jeg føler paa mig, at jeg kommer til at gjøre et Maleri – hendes Biografi – til Vinteren, naar min første Tungbøre af Arbeide er over.

(Holm-Olsen 2009: brev 1517)

Dessverre for ettertiden ble det nok ikke tid til å forfatte en slik biografi.

Siste år

Jonas og Thomasine Lie ble boende i Paris til de våren 1906 flyttet hjem til Norge, til sitt nybygde hus «Elisefryd» i Stavern. Men allerede i oktober året etter døde Thomasine, og 5. juli 1908 sovnet Jonas inn. To dager etter skriver Kitty L. Kielland til deres datter Asta Lie Isaachsen:

Det er et savn baade fordi jeg selv holdt saa uhyre meget af Jonas og fordi jeg vidste og følte han holdt af mig. Han var et saa enestående menneske, og en del af min lykkeligste tid hører han til, han og Thomasine, ja og dere alle.

(7. juli 1908)

Kielland befant seg på dette tidspunktet på Jæren. Hun hadde selv svekket helse og kunne derfor ikke reise til Jonas Lies begravelse.

Kitty L. Kielland hadde fortsatt venner som fulgte henne opp og viste bekymring for hennes stadig sviktende hukommelse. Arne Garborg oppholdt seg om somrene på Jæren og oppsøkte sin gamle venninne. Han skriver i sin dagbok 31. juli 1910:

Paa Heimvegen stana eg på Ogna; der raaka eg endeleg Frk. Kielland. […] Kitty Kielland driv paa og arbeider – hadde eit Par Arbeid, som var uferduge enno men saag lovande ut; men Krafti minkar og Minne like eins, og ho kjenner seg – vert meir og meir – aaleine; underlegt, vanskelegt, maa det vera aa eldast for ei slik Kraft.

(Ms.fol. 1684:4)n3

Hun døde 1. oktober 1914, 7 år etter Jonas Lie. De siste to årene bodde hun til pleie.

Om brevene

Det er i alt 20 brev/fragmenter som utgis her, alle eiet av Nasjonalbiblioteket (NB). 19 av disse er skrevet av Kitty L. Kielland til medlemmer av familien Lie: 9 er stilet kun til Jonas Lie og 2 alene til Thomasine, mens 7 er skrevet til dem begge eller til «Kjære venner». Det er også 2 brev til datteren Asta Lie, gift Isaachsen, det siste etter foreldrenes død.

Motsatt vei kjenner vi til kun ett brev som er bevart, skrevet av Jonas Lie. Dette er et konsept og er det eneste av brevene som tidligere er publisert (Holm-Olsen 2009).n4

Brevbunkene som gjengis her, er med andre ord i stor ubalanse, mens de høyst sannsynlig var mer i likevekt. Kielland flyttet ofte, og det kan være årsaken til at hun ikke tok vare på brev hun mottok. Mange av hennes brev starter med takk eller kommenterer innholdet i mottatte brev så vi vet at brev ble sendt begge veier. Et eksempel på dette er i et brev fra Jæren datert 11. september 1888:

[…] jeg er saa grinet og kjed og ensom iaften, at jeg maatte finde paa noget, jeg havde lyst til, før jeg lagde mig og saa blev det at svare eder strax paa eders kjære brev.

De utgitte brevene kommer fra tre ulike brevsamlinger i NB: Brevs. 42, 47 og 119. Samtlige er kommet til biblioteket fra medlemmer av familien Lie, som gaver fra 1922 til 1935. Sønnen Erik Lie skriver i fortalen til Erindringer fra et dikterhjem, utgitt i 1928:

Mine foreldre, […] skjenket mig, før de gikk bort, alle brever fra fremtredende kvinner og menn, som kunde være av betydning, samt en del manuskripter, som jeg har overlatt vårt universitetsbibliotek.

Samlingene har også mindre tilvekster etter dette.

*

Transkripsjonene er utført Anne Melgård som også har kommentert og klargjort teksten for NB kilder. Korrekturlesning av brevene er utført av Sofie Steensnæs Engedal. Ellen Nessheim Wiger står for tekstkoding og tilrettelegging for publisering. Flere detaljer om utgivelsen kan leses i utvalgskriteriene.

Prinsipper for utvalg og transkripsjon

Det er utelukkende brev og fragmenter som befinner seg i Nasjonalbiblioteket, som er tatt med i denne publiseringen.

Tidsperioden er begrenset til første og siste bevarte brev mellom Kitty L. Kielland og familien Jonas og Thomasine Lie, altså fra 1884 til 1908.

Brevene utgis kronologisk. De udaterte eller mangelfullt daterte brevene er datert ut fra innholdet. Begrunnelser for dateringen er med i noten i begynnelsen av hvert enkelt brev.

Utfyllende opplysninger om brevet der dette er nødvendig, gis i noten i begynnelsen av hvert enkelt brev.

Brevene er gjengitt nøyaktig og bokstavrett. Skrivefeil er ikke rettet, men markert med «sic.». Hvis skrivefeil eller tydelig manglende ord er forstyrrende for lesningen, er forslag til rettelse lagt til i en note.

Håndskriften er noen steder vanskelig å lese. Slurvete ord og bokstaver er transkribert velvillig ut fra sammenhengen for å gi teksten mening. Usikker lesning er markert med spisse klammer, ‹ ›, mens helt uleselig tekst eller mangler markeres slik: ‹…›.

Feil tegnsetting er ikke rettet. Manglende tegn er lagt til for leselighetens skyld, med skarpe klammer, [ ].

Manglende diakritiske tegn over å og ø rettes stilltiende.

Tekst som er strøket av brevskriveren, er markert med gjennomstreking.

Tilføyet tekst gjengis som hevet over linjen, uavhengig av hvor den faktisk er skrevet inn i brevet.

Understreket tekst gjengis med kursiv. Det skilles ikke mellom typografiske og retoriske uthevinger.

Ord delt ved linjeslutt uten bindestrek gjengis stilltiende som ett ord.

Eies av Nationalmuseum, Stockholm. Inv.nr. NM 2732.

Portrettet er malt av den norske maleren Halvdan Strømn5 under et besøk i Paris forsommeren 1893. Jonas Lie skriver om dette i et brev til Arne Garborg, datert 19. juni 1893, riktignok ble det endelige resultatet uten hatt med fjær:

Kitty var som et feiende Veir hernede i Heden, saa alt det, som fandtes af Kliker og Malere, fløi surrende op om hende. Men Kraften bandtes dog endel ved, at hun den ganske Formiddag sad for Maleren Strøm, som ogsaa har faat istand et Portræt af stor Lighed og Kraft i Farverne, – hun bæres med Fjer i Hatten som etslags Bonde-Ridderfrue ind i den evige Erindring, – noget af Ahneportræt. (Holm-Olsen 2009: brev 1434)

[Sommeren 1884]. Fra Kielland til T. Lie

Brevs. 47

k1

Kvalbenk2

Vigrestad

pr Egersund.

Kjære Thomasine!

Jeg maa begynde med undskyldninger for min store frækhed. Du har vist faaet 235 francs fra mig, og derved faaet mistanke om, at der kom nogle forhadte comissioner efter paa, de 35 er til det farvede silketøi, som du fik nummeret af mig til, det bør være færdigt nu. De 200 vilde jeg bede dig om at faa en af ungdommen til, naar den engang gaar til byen at betale hos vor conciergek3 for husleie, egentlig er det den 15 juli, at man kan faa quittancen,k4 men hvis Monsk5 eller Astak6 engang, naar de alligevel er [#] paa de kanter, vilde levere dem af, kunde bare conciergen give sin kvittering for, at han havde modtaget dem til at betale vor husleie med den 15d juli. Dette plagede vi altid Glæselk7 med, men nu er den høire haand borte, og vi maa derfor plage andre, for hvem det desværre ogsaa falder ubekvemmere ved de lange afstande. Vi sidder altsaa her i vor ensomhed, idag i et herligt veir, sommervarme og et stille hav, maatte denne velsignede ro i naturen vedvare for en længre tid. Den første tid her var en sur prøvelsens tid med kold bidende nordenvind, jeg var aldeles fortvivlet, som havde lokket Harrietk8 med ud i denne kolde, sure ørken, hvor hun næsten ikke turde stikke hovedet ud af døren. Nu ser med sol og varme alt anderledes ud, og deiligt er her, det er bare, at vinden jo hindrer alt arbeide, [#] naar den huserer. Vi kom først til Bergen, som er en morsom by; der øsede og pøsede regnen ned, vinden susede paa den mest uregelmæssige maade om alle gadehjørner, det var et kunststykke at bringe vore bredskyggede hatte, parapluie og vor ganske person hjem fra hver excursion. Min søsterk9 var ikke hjemme, saa vi indlogerede os hos min svoger,k10 der er høiremand, og omsusede ham med nobel venstreopfatning, jeg tror, det var ham en ikke ubehagelig vift i seilene. Vi sluttede med at bringe ham i aftenselskab i Bergens første hotel hos en skuespillerinde sammen med Gunnar Heibergk11 og Børgs.k12 Det var en hyggelig aften. Fru Oda Peterssenk13 fra det Casinok14 gav gjæsteroller i Bergen, vi saa hende i Froufrouk15 den første aften, hun spillede særdeles godt og friskt, næste dag gik vi paa visite og [#] saa gav hun dette lille selskab for os. Der var endnu værre navnevanskelighed end i sin tid Høeg, Berg og Larsen, før var hun Peterssen, nu er hun nygift med Nilsen,k16 men tager hans fornavn Martinius som fruenavn, i samtalens varme var der mange navne at vælge i. Heiberg var egen, men tækkelig og interessant. I Stavanger svælgede vi i Kiellandsslægten, gik fra hus til hus, saa Harriet blev ganske forvirret, skjønt hun jo skulde have gode forkundskaber. Hos Alexanderk17 vare vi endelig en eftermiddag i fred, hvor han læste høit af sin bog,k18 som vistnok kommer ud først efter Bjørnsons.k19 Det var svært godt, hvad han læste, han valgte selv, saa jeg kan ikke vide, om det var pragtstederne, men sandt og sørgeligt var det. De bor prægtigt og børnene vare bedre og vakkrere end nogensinde, jeg forstaar, at det maa være godt at være der ogsaa.

[#] Der er noget ved det sikkre rolige velvære, som gjør godt, dertil saa er Allikk20 meget i hjemmet, han paastaar ialfald, at uden ham vilde intet gaa. Det er nu ikke sandt, men jeg tror nok, at han i udlandet vilde vanskeligt kunne faa sig denne ordnede ro. Naar jeg nu nævner det, om han kunde ville komme til Paris, siger han altid, at hans tid vilde gaa med at være barnepige og tolk. Allik ser frisk ud, mindre tyk kunde og burde han gjerne være, han er et pragtmenneske fra hjertets side, naar man kommer ind til det, ja du vilde blive glad i ham, at han og Jonas Lie vilde have glæde af hinanden, det er jeg vis paa, han føler at I ere blevne venner. Nu reiser min svigerinde til Kjøbenhavn en tur,k21 saa har jeg i mit inderste stille sind [#] gjort mig op den tanke, at Allik kanske kunde gjøre sig en tur til Paris til næste aar, men denne plan lurer blot i mit sind. Det har været hyggeligt at træffe slægten igjen, det er aandelig talt en ganske fin slægt ialfald flere af damerne, min tante fru Sømmek22 og tre døttre,k23 min søster,k24 som ellers bor i Bergen, Magdak25 som passer meget bedre ind i forholdene her, og som i sit hjem er aldeles uundværlig, Alexander som ellers ikke er dame og et par til. Naar jeg saa har udtalt dette rosens ord, saa faar jeg en sky frygt og vil tage det igjen, de ere naturligvis ikke vidundere, og for mig er det kanske familiebaandets fine br v nervetraade som indvirker paa min dom. –

Nu har vi spist middag, det er søndag, og vi ville tage os en fodtur [#] hen til næste station for at hilse paa maleren Ulfstenk26 og se naturen der. Det vilde været særdeles hyggeligt at have havt Peterssenk27 og moderk28 her, men det er enda godt, saalænge vi ere alene, før den kjedelige Larsenk29 kommer, og saa vilde det kanske været for vindhaardt for en gammel dame her. Harriet ligger og hviler paa sofaen med Zolas sidste roman,k30 som hun jævnlig oprøres lidt imod, men dog læser videre og videre, hun beder mig hilse grulig hjertelig til dig Jonas og de tre børn. Paa reisen sagde vi ofte til hinanden, tænk om vi nu havde Lies med, især i Rotterdam og især ved drikken eller spisningen. Vi vare trætte, saa vi gjorde os det ofte hyggeligt ved at sidde ned med et glas øl eller caffé, og da mindedes vi eder med længsel, nu er omgivelserne [#] saa anderledes, saa det siger sig selv at det kan ikke være saa, dog skulde vi glæde os, om I sad i sofaen, her er uhyre hyggeligt, og det store hav ligger sille stille for os. Ja det er godt, at vi skulle træffes igjen forhaabentlig. Det vilde være svært snilt, om du vilde svare mig engang, naar du kan overkomme det, det er sandelig ikke saa let at finde tiden dertil. Vær saa snil at hilse venligst fra os Bjørnsonsk31 og Runebergs.k32 Og lev da alle vel, hjertelig hilsen til eder begge først og fremt og saa til Asta, Mons og Elisabethk33 fra

eders hengivne

Kitty.

24. desember [1884]. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 119

k34

Kristiania julaften.

Kjære, kjære venner!

Tusind tak for efterspørgselen, jeg skulde have svaret i samme aand var min hensigt, men saa faldt det sig ikke i pennen og tiden med det samme, og nu senere vil jeg heller skrive et brev. Jeg sendte strax documentet til Harriet,k35 det vil glæde hende som mig meget, at vi ere efterlængtede af eder. Det blir en uvant og julaften, Harriet og jeg blir ikke sammen, det er mig meget imod, og saa har jeg egentlig hele aaret igjennem glædet mig til at være hos eder denne aften. Gid, gid jeg kunde gaa til eder iaften.

[#] Jeg er nok hos min søster,k36 men det er nu ikke min rette plads egentlig, jeg ønskede at være med min ægtemand i mit eget hjem. Nu staar det sandsynligvis for vor afreise blot paa, naar Harriet kan blive færdig, hun arbeider hos fru Michelet i Laurvig.k37 Jeg havde en tanke en stund paa, at vi skulde blive her ud paa vinteren en stund, men jeg indser, at Harriet vil ikke have her noget at gjøre for et saadant kortere tidsrum. Jeg mente at gjøre det for min søsters skyld, som kanske kunde trænge mig siden, men saa er vel ægtemanden end nærmere.k38

En tid troede jeg, at her kunde være noksaa bravt at være, men det er ikke rigtig saa, her er nok en del kunstnere hjemme, men de ere ikke sig selv, naar undtages Werenskioldk39 da.

[#] Han staar ligesom saa fast paa sine fødder, at intet forrykker ham. Vi havde nylig en kunstnersexak40 for billedhugger Börjeson,k41 den holdtes i byens ældste locale,k42 hvor i sin tid Tordenskjold har danset, og Gluck holdt concert. Dette locale havde kunstnerne decoreret med gobeliner, tæpper, malerier, gammeldagse meubler og andre smaating. Vi spiste, musicerede, og de forskjellige ‹præsterede› moro. Bjørnk43 var gammel fløitespiller, «den Koffer zwischen den Beinen», og orchesteranfører, Wang,k44 Skeibrokk45 og Erik Gudek46 gav hver sit, Börjeson sang Bellmann. Agathe Grøndahlk47 spillede og en bekjendt af eder, frøken Rytterager,k48 sang stygt og affecterert.

Men jeg vilde egentlig blot have fortalt, at jeg der saa, hvad her egentlig er kunstnernes hovedmoro, det at [#] gjøre kur til gifte unge damer. Der var en ung frue, som satte sig i den mørkeste krog, holdt en kinesisk parapluie over sig, og derhen droges nu alle til dette lille mørkets hof. Havde de enda havt udseende af at more sig, havde for exempel ærgret de andre ved støiende kaadhed, saadant kan enda være ganske morsomt at se, men over disse i krogen laa en dvask, tyk vellyst luft af simpelt koketteri. Det er nu ikke saa, at alle droges derhen, men en hel del, denne art forekommer mig at være tonen i Kristiania. Men saa har vi en anden friskere luft mellem alle de damer, som arbeider for kvindesags foreningen, ‹…› i deres møder interesserer det mig at være. Fru Ragna Nielsen født Ulmank49 giør her stor nytte, arbeider sundt og greit for sagen.

[#] Jeg er allerede lidt kjed af ordet kvindesag eller emancipation, men man faar se at holde selve sagen oppe i sin interesse, thi nu er det vor eget praktiske arbeide, der trænges. I et liberalt themøde, hvor vi damer skulde skjænke the til 700 mennesker af 250 kopper, hvor dette virkelig lod sig gjøre, og hvor de store houger af boller og kringler aldrig bleve mindre, saa jeg din søster fru Nissen.k50 Om bolle og kringlehaugen maa jeg først forklare det mærkelige fænomen eller mirakel, at disse hauger stod lige høie, da vi gik, der var julebrød skiver ind imellem, alle trak disse skiver ud og lod bollerne blive igjen, saa gjorde jeg ogsaa.

Din søster havde et indtagende ydre, jeg prøvede at tale til hende et par gange i egenskab af eders ven, men [#] der havde vel saa ofte nogen gjort denne begyndelse til bekjendtskab, det lykkedes mig ikke at udvindet et gran af interesse for mig, men for mig har hun et uhyre sympathisk ydre. Nu var hun vist usigelig træt, det saa hun ud til.

Vi sidder midt i Malstrømmen,k51 den gamle til Fossegaarden døde netop igaaraftes. Jeg maa læse bogen sammen med Skavlans,k52 derfor har jeg den ikke ud enda. Til dette øieblik er jeg overordentlig fornøiet med den, hans anfald vare gribende skrevet. Der er ingen person uden at han gjør et helt indtryk og fylder ud sin plads[.] Hidindtil har den voxet i magt efter hvert, er det muligt, at det kan gaa saa videre til slut, da blir jeg vistnok begeistret helt ud for bogen.

[#] Marianek53 er yndig og Hilda, de andre søstre ere extra godt skildrede, ja I hører nok, at jeg er svært glad i den. Tak skal du have, Jonas, for denne bog, indtil begravelsen, slutningen har jeg endnu ikke faaet altsaa.

Nei desværre jeg har ikke skrevet madam Bruvold,k54 det vilde glædet mig, om saa var‹.› Jeg skriver, men det er uvist om jeg faar det nogetsteds ind, da det har saa sin vanskelighed med at bede sin egen svoger om at tage det ind. Skredsvigsk55 har jeg ikke læst, da de strax bleve sendte til trykning, de kommer i første nytaarshefte. Skavlank56 fandt især den muntre god. Skavlan er ganske enig med mig i «Malstrømmen», han har fundet det extra godt den hele tid, sandt og storslagent beskrevet alt det stel [#] der paa den store gaard med alle de personer. –

Mikaelk57 har jeg ikke seet, jeg forstaar ikke, at vi aldrig kan mødes heller, jeg har ladet ham bede gjennem min fætter, at han skulde komme hen til mig, hvis han nogensinde traf mig. Erikk58 havde jeg ogsaa saadan lyst at se. Nu maa jeg slutte, men tænk alt det, der var at snakke om. «Det flagger»k59 den er svært god[,] men lang, alle læser den, ryster lidt paa hovedet, klager over tyngden og arbeidet at komme igjennem, men den kan nu ikke holde op heller. Og nu er den jo allerede langt ind paa andet oplag, det taler nu bedst for den. Nei saa lev vel, jeg mærker, der er saa meget utalt og udrøftet mellem os, at det vil blive et pokkers arbeide, naar vi træffes igjen. Jeg længes uhyre efter eder begge, efter Asta,k60 Monsk61 og min kjære lille Elisabeth.k62 Eders hjertelig

hengivne Kitty.

n6 Saa har jeg glemt nytaar, som staar for døren. Lev saa vel i det nye aar, som jeg formaar at ønske eder det, og for det gamle maa I tage min varmeste tak, Eders venskab er en hel del af solskinnet i det forløbne aar.

n7 Hjertelig hilsen til Bjørnsons,k63 og Inga Thommesenk64 og faderen.k65

10. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k66

Kristiania 10/2 85

Oscarsgade 35.k67

Kjære Jonas Lie, jeg længes saa efter eder, at nu begynder jeg at synes, at hver dag, som gaar, er et directe tyveri af den hygge og glæde, jeg haaber, at have af eder, naar vi nu endelig kommer derned. Men dette skulde nu ikke være en kjærlighedserklæring alene. Du ved, du talte engang til mig om, at du kunde have lyst at foreslaa for storthinget, at Alexanderk68 skulde faa digtergage. Jeg kommer nu for at foreslaa, at du skal gjøre det, og saa saa snart du kunde, dog uden at lade Alexander vide det. I sin tid sagde jeg ham, at du havde foreslaaet det at gjøre dette for ham, han svarede da, at han selv allerede havde gjort en begyndelse, men det lod ikke som om det var ham det ringeste imod, atom du havde gjort det. Nu er [#] sagen saaledes, at Alexander har til regjeringen givet en ansøgning om at faa en aarlig gage, eller hvad han nu kalder det, som erstatning for de tab han har lidt ved at hans ting ere oversatte og brugte i udlandet, fordi at staten ingen beskyttelsesret udøver. Han har i denne skrivelse ogsaa antydet noget om, at hans skrifter ikke vare antichristelige eller ugudelige, saa de berettigede et afslag.

Nu har han fra Blixk69 faaet det tilbage med besked om, at der kunde ikke være tale herom før om flere aar. Ifjor havde Sverdrupk70 lovet ham, at om et aar skulde de se at faa gjort det. Jeg tror, Alexander har anlagt sagen uklogt, men da jeg ikke har talt med ham derom, kjender jeg ikke hans argumenter. Min oncle rigsretspræsidenten,k71 havde igaar talt med min søster,k72 hun havde sagt, at jeg havde talt om at skrive til dig derom, oncle Lange havde [#] da fundet den idé saa god og bedet, at jeg maatte gjøre det øieblikkeligt, da forslaget burde komme strax. Han troede det burde adresseres til Øverlandk73 og ‹…›,n8 og han mente, det vilde være godt om Bjørnsonk74 ogsaa vilde være med derpaa. Dette sidste tror nu neppe jeg, du har langt mer almindelig velvillie for dig, men jeg tør vel ingen dom have herom, da jeg jo ikke kjender storthingets folk. Det kan jo hænde, at du har grunde for, at du slet ikke har lyst nu at gjøre det, men da jeg ved bestemt, at Alexander vel kunde behøve en øconomisk støtte, saa gjør jeg dette forsøg. Bjørnson har mer kjærlighed for sig, end de fleste vil erkjende, det ser man nu, da han er syg, da kommer den gamle varme frem igjen, men du ved, man har lettere for at elske en svag modstander, de vilde vel lige saa lidet kunne taale krafthandlinger af ham.

[#] Alexander vil svært gjerne gjøre sig en opfriskelsestur, men det kan han vist neppe for øconomien. – Jeg har ønsket saa, at I skulde skrive mig et onrd nu og da, men I har vel altid ventet at vi skulde komme. Jeg venter på Harriet,k75 men jeg vil ned til Paris selv om det bare blir for 3 maaneder, jeg længes saa voldsomt efter eder, Bjørnsonsk76 og efter store brede gader, efter vore egne værelser og efter store forholde. Her har jeg fundet venner, Ragna Nielsen,k77 fru Schjøtt,k78 fru Vibek79 og interessant omgang blandt Sarses kreds,k80 men nu længes jeg dog bort. Dit brev til fru Nilsenk81 var prægtigt, dig selv ligt. Ak hvad verden er fuld af smuds. Jeg har indladt mig i en disput med pastor Heuchk82 i anledning kvindeemancipation, han fik mig til at læse en artikel over det emne i Luthersk Ugeskrift for juni sidste aar.k83 Den er fæl. Jeg har nu skrevet en noksaa skarp imødegaaelse, som de [#] mærkelig nok indtager i bladet.k84

Madam Bruvoldk85 har jeg ikke skrevet, men en anden, hvilket dog maa være en hemmelighed, da den desværre med mit navn under vilde træffe nogle i min familie.k86 Den kommer ikke i første, men i næste tidsskrift. Jeg lider ikke anonymitet, mit svar til Heuch og Færden er med fuldt navn under. Heuch er et særdeles elskværdigt menneske at tale med og have at gjøre med, men du verden saa inhuman i sit resonnement, saa inkonsekvent i sit standpunkt, det er et roderi uden lige. –

Harriet ere fremdeles nede i Laurvig,k87 jeg tror, hun kunde anvende et liv paa et billede, hvis der var en, som lønnede hende. Hun har det forresten svært godt dernede, jeg var der nogle dage og levede helt landliv, Michelet,k88 fruek89 og jeg gik på ski, jeg har aldrig gjort det før, men et medfødt talent hjalp mig udoverbakke, saa det suste om ørene, faldt gjorde jeg dog ofte nok.

[#] Sig en ting skal vi til næste vinter leve sammen alle herhjemme i Norge, leie os et par af de tomme løkker udenfor Christiania og bo landligt herude. Werenskiolds,k90 Harriet og jeg i en løkke, I i en anden, ikke flere. Saa langt fra byen, at man ikke kunde skulde plages, ja gjerne op i heien for mig. Jeg mener noget med dette forslag, det er ikke bare et løst luftkastil, eders Erikk91 kunde da komme hjem til søndagene. Man maatte ikke opgive sit Pariserliv, det blev for aaret efterpaa og fremtiden. Vinteren er deilig herhjemme, vi tog os hver morgen en skitur, arbeidede hver for sig om dagen og levede saa i fryd og gjensidig hygge om aftenen. –

Du maa undskylde at det foregaaende er saa ualmindelig stygt skrevet. Man maa her om morgenen ikke gjøre den allermindste støi, saa jeg maa paa sengen udrette, hvad jeg [#] vil have gjort af extraarbeide. Skavlank92 kommer sig nok, men huset er indrettet i alt med hensyn paa hans sundhed, om morgenen maa der være fuldstændig ro til langt ud paa.

Werenskiolds har det godt, det vil sige, jeg finder ikke, at de steller sig klogt. De har leiet etn liden bitte leilighed, der er ikke tale om, at Werenskioldk93 kan gjøre noget end ikke en tegning, thi de ere alle lige paa albuerne af ham den hele dag. Alt ligger sammen, saa der høres hver lyd overalt i hele leiligheden. De har hele vinteren igjennem snart været for snart imod Paris reise, først var det choleraen, da den var over, havde de netop leiet her, Sofiek94 fandt reisen for kold for to gutten,k95 men især var hun bange for, at pigen skulde blive saa misfornøiet ved at maatte ‹rippe› op. De ere begge upraktiske og har imod at fatte en resolut beslutning. Werenskiold har blot gjort et portrait af Amund Hellandk96 paa et par dage, det satt.

[#] Nu hjælper W.k97 til ved nogle decorationer, vi skal have en aftenunderholdning for trængende kvindelige studerende. Huf det er en plage og møie at have med saadant stel, det skal være deiligt, naar alt er over, thi alt gaar hidindtil vrangt over al maade. –

Det skal blive deiligt at sidde i eders koselige stue og faa en rigtig hjertens passiar, der kommer til at gaa mangen aften med dertil. Gid det kunde ske rigtig snart. Nei mon Monsk98 vilde faa vide for mig, naar indleveringen til salonenk99 er og skrive mig et par ord paa et brevkort derom. Du maa takke Elisabethk100 saa meget for hendes brev isommer, hun maa ikke være f vred fordi jeg ikke svarede men bevare mig i kjærlig erindring som jeg hende. Hils hjertelig Astak101 og Mons. Venlig hilsen til Bjørnsons, Inga,k102 gamle Thommesenk103 og saa er der vist ikke f Skredsvig stakkels dem.k104

Eders hengivne Kitty.

[#] Da jeg sagde til Skavlan, hvad jeg havde skrevet, mente han, at om du vilde skrive denne ansøgning til storthinget var det bedst at adressere den her til os. Skavlan eller en anden burde da tale med et par storthingsmænd om at forelægge og støtte ansøgningen, han troede helst Konowk105 blandt andre ‹.› mMen alle forslag bør nok forelægges endnu i februar, saa det haster. Skavlan troede, at det vilde være bedst, om du skrev ansøgningen, men vel fik Bjørnsons underskrift. Hvis alt dette har faaet en forhastet form, saa er det, fordi der hober sig saadan masse ting op paa en gang for mit hoved, at det surrer snart rundt derinde. Du maa ikke synes, at jeg er vigtig og foreskrivende, det er sandelig det forhastede, som er skyld deri.

Hjertelig hilsen fra eders Kitty

20. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k106

Oscarsgade 35k107

Kristiania 20/2 85

Kjære Jonas Lie!

Du maa ikke blive for ludkjed af mig. Alexanderk108 har selv ligesom sat sagen paa spidsen ved at skrive et skarpt brev til statsraad Blix.k109 Min oncle Langek110 syntes, at nu maatte der gjøres et forslag til storthinget om digtergage, han vilde selv gjøre det, hvis det ikke kom fra dig. Men [#] da han tror, at den ene rigtige maade var gjennem dig, saa vilde han saa gjerne vide, hvad du bestemmer dig for. Det haster, saa meget, at jeg egentlig tror, at dette brev er omsonst, da der vel maa gjøres noget, før du kan svare herpaa. Men jeg lovede at skrive, saa derfor, gjør jeg det.

Alliksk111 brev til Blix er extra godt skrevet, saa godt at dets grovhed falder bort, synes jeg, jeg skal rigtig se at faa [#] det afskrevet. Undskyld alle disse mine plagerier.

Tænk dig, at ent skarpt modsvar, jeg har skrevet mod Færdenk112 og Heuch,k113 blir optaget i Luthersk Ugeskrift,k114 jeg er selv næsten forskrækket herover. Det er ganske modigt af mig, synes jeg selv, der er nemlig en passus, som Heuch i al elskværdighed har bedet mig stryge, da man vilde tænke ilde om mig for den, jeg lader den staa, da jeg finder at mænd faar begynde at lære at [#] tænke lidt renere, ikke saadan have ret til at leve paa smudsige tanker. Jeg vil prøve at skrive den her. Færden (artiklens forfatter) har mishandler os ugifte, idet han henviser os til at blive gamle tanter afhængige af slægtninger, hvis vi ikke vil offre os for den indre mission, bar barmhjertighedarbeider, eller lærerinder eller asylbestyrerinder. Nu citerer jeg hele mit, de understrøgne ord ere de som Heuch tror, at man vil saa hæsligt mistyde, hvorfor han advare mig.

«Naar nu forfatteren har i al ukjærlighed anvist os vor plads saa siger han: «Den skjønneste og bedste Lod for en Kvinde er dog at være lykkelig Hustru og Moder». Mon hvem der kan vide [#] det bedre end detde, som føler savnet, det er som om han glæder sig ved at ‹hobe› alt pinligt og ondt over os paa en gang».

Sig mig, synes du og Thomasine, at dette er upassende, er det ikke snarere kvindeligt at erkjende, at den gifte stand er fuldendelsen af Guds bestemmelse. Har jeg ikke ret i, at jeg ikke stryger noget saadant, fordi om raae mennesker kan mistyde, de ved jo ikke, hvad ‹renhed› er. Selv har jeg intet savn, men jeg kjender mange, som har det, og jeg finder, at man bør have det. Men lad ikke Bjørnsonk115 faa klo i dette, før jeg vidste ord af, kunde han skrive mig [#] en lang artit artikel derom, som jeg høist nødig vilde se. Jeg taler i mint gjensvar imod «En hanske»k116 da jeg aldrig vil gaa ind paa andet end ligt sædeligt ansvar. Færden holder nemlig en høist røret tale over En hanske. Ja nu kommer det vel om ikke saa lang tid i Ugeskriftet, jeg skal tage det hele med til eder, thi jeg vil naturligvis have eders kritik. Færdens artikel har staaet i «Luthersk Ugeskrift» for juni maaned 1884.k117

Inden 14' dage maa jeg være herfra. Min søsterk118 har faaet en søn for en uge sidenk119 og er allerede kjæk, saa der er heller ikke nogen hindring mer. Lev nu hjertelig vel, mange hilsener til Bjørnsons,k120 Skredsvigsk121 og Ingak122 fra eders Kitty.

n9 Det er sandt, vil I tage lodder paa en udlodning af skitser til fordel for «unge kvindelige studerende», loddet koster 50 øre, vil I, saa skriv mig det, jeg skal da lægge ud for eder. Det er extra gode skitser af vore bedste malere.k123

23. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k124

PARIS CHRISTIANIA 7248 23/2 2 45 S ARC =k125 STORTHINGSMAEND OENSKER FORSLANGn10 FRA DIG DIGTERGAGEN STRAX = KITTY +

24. februar 1885. Fra J. Lie til Kielland

Brevs. 47

k126

Paris 25. Febr. 1885

Kjære Kitty!

At sende mit Navn alene kunde jeg – efterat der var sket Henvendelse til Bjørnson,k127 – kun gjøre for det Fald at jeg ikke formaaede at faa ham med paa en rimelig upolemisk Ansøgning. Det vilde ogsaa været paafaldende om Ansøgn. skulde undvære en af de to ældste Digternavne enten Bjørnson eller Ibsens, naar den først gik ud fra Digtere, Og da jeg igaar fik dit Telegram (som jeg ikke viste Bjørnson) gik jeg ned til ham og forelagde ham Spørgsmaalet, om han vilde underskrive en kort polemisk Ansøgning ellers sendte jeg en med mit Navn alene. Jo, han vilde – og saa var det om, hvad der var polemisk og hvad ikke, indtil Resultatet blev, at han imorges, medens jeg netop sad og skulde forfatte min Ansøgn., sendte Karoline op med sit Forslag til en Ansøgning. Det var kort og rigtigt, om end ikke netop den Form, som er naturlig for mig, men jeg fandt da for at faa grejet og faa hans Navn med at burde benytte hans Koncept skjønt Slutningen lidt vreden og klodset. Hvad han i samme Sag ellers monne agte at gjøre i Aviser véd jeg ikke: det faar jo bli hans egen Sag.

Ved I Præsten Larsenk128 har forladt Stillingen og er reist herfra. Er det ikke tenkeligt at Lundek129 kunde komme her igjen.

n11

25. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k130

Kristiania 25/2 85.

Kjære Jonas

Tusinde tak for dit telegram igaar og for beskeden din. Jeg fik dit andet brev først efter, at mit telegram var afsendt, havde jeg forud læst Bjørnsonsk131 bestemte ulyst til at være med, havde jeg neppe mer op pfordret. Det er mig pinligt, at han ligesom er tvunget til det, jeg lider ikke at overtale nogen til noget, det er ligesom [#] man berøver dem brugen af sin fri villie. Forhaabentlig har du ikke noget derimod. Min onclek132 havde talt med storthingsmænd, som havde alle syntes, det vilde være den bedste maade saaledes, at ansøgningen kom fra eder og blev støttet af storthingsmænd, især man ventede ogsaa det efter din opsats i avisen. Tusinde hjertelige tak for den og alt, der er ingen, som ved, at jeg har havt noget hermed at gjøre, det er kanske lidt rart at fægte for [#] sin egen broder, men jeg ved, han er nedslaaet, Blixk133 har ærgret ham svært, og jeg synes, han kunde rigtig ogsaa fortjene en støtte fra sit fædreneland, det han dog virkelig gjør ære. Mit telegram blev skrevet efter Langes og Skavlansk134 diktat, saa det var ikke noget, jeg tog mig selv til.

Ja nu hjertelig tak til dig og Bjørnson, jeg har saa ofte tænkt at skrive til den sidste, men jeg troede altid, det burde være et stadsbrev, og det vilde [#] det kanske ikke blive, saa lod jeg det være.

Nu har jeg skrevet til Harrietk135 og sat hende kniven paa struben gid hun derefter kunde løsrive sig og blive færdig,k136 hvis ikke kommer jeg alene.

Hjertelig hilsen til Thomasine, Asta,k137 Elisabethk138 ei at glemme.

Din hengivne Kitty.

10. september 1886. Fra Kielland til Asta Lie

Brevs. 47

k139

Fleskumk140 10/90 86

Kjære Asta!

Jeg har en liden hvilestund og vil i den skrive. Først tak for dit brev, saa nyttige ord, derefter uny unyttige. Alexandersk141 kommer til Paris i september, kan nogen af eder møde dem paa jernbanen, er Monsk142 hjemme, saa gjør han det vist. Hvis I har ondt for det, saa har jeg den udvei at skrive til min concierge.k143 Svar mig derfor oprigtigt. Vil Du se efter paa en jernbaneroute eller spørge Maillet, om det ikke er saa, at Rambouillet i Seine & Oise (tror jeg), ligger paa den linie, som gaar fra Montparnasse, samt om St Lagarek144 banegaard og Montparnasse er i forbindelse, eller om tøiet maa [#] kjøres i vogn fra den ene til den anden banegaard. Min broders blir en dag eller saa i Paris, de vil ikke have alt sit tøi med til vort atélier, hvor nogen af dem skal bo, naturligvis, men lade det blive paa jernbanen saa længe eller strax faa det til den bane, de siden skal afsted med. Jeg tror, at denne vei over Rambouillet er lettere for dem, naar de har saa meget tøi, end den vi sædvanlig reiser til Cernay la ville. Den sædvanlige er fra Gare de Seaux til St Remy og saa videre med omnibus.k145 Jeg har foreslaaet dem, at Beatek146 med to smaapiger og tjenestepige bor i vort atélier, Alexander med gutterne over gaden i det hotel hvor Magdak147 boede. Naar dette engang blir ordnet, vilde Du da være saa snil at gaa indom nede hos os og se om der er pent gjort istand til dem. Jeg mente, at begge senge skulde staa i værelset færdige med rene lagen, [#] den ene for Beate, den anden for begge de smaa, og at pigen kunde finde sig noget at lægge sig paa paa sofaen i atélieret. Men at atelieret var pent og i orden til de naar de kom, saa de der kunde være. – Jeg har en bøn til Dig foruden dette om Du vil lette en svær sten fra mit hjerte ved at søge og finde paa vort ateliér «Kvinnan i forntiden, nutiden og framtiden»k148 tilhørende Strindbergk149 og sende den til hans adresse som er Othmarshausen Aargau[.]k150 Er bogen for fillet, saa den bør repareres, var det skjønt, om Du vilde besørge det for mig. Naar Du alligevel er dernede, vil Du fortælle conciergens om, at min broder kommer, jeg skriver det naturligvis, men det er godt, at de faar høre det to gange. –

Hils mdl. Guemaink151 svært fra mig, det blir vel paa en af dine vandringer til hende, at Du gaar indom hos os.

[#] Sidste søndag havde eders Erikk152 været her, vi vare desværre i byen og fik blot se phan en liden stund, da vi kom hjem. Jeg ligte ham svært godt af ydre, saa truværdig og klog, han lignede din fader, Dig og Mons. Kanske de vilde begge, Michaelk153 og han komme herud ioverimorgen søndag, det skulde være morsomt, hvis da ogsaa Garborgk154 kommer. En gang har Garborg i denne lange sommer været herude, og da kom han reisende fra sin sæter,k155 var det ikke ligt ham at maatte gjøre sig det saa ubekvemt som muligt. Han har nu oftere tilsagt at ville komme herud, men hvergang kommer der noget med bogen iveien, nu skulde han se at faa to kapitler færdigek156 i denne uge. Garborg er fortvivlelsesfuld ‹sen› i arbeidet, det vil sige, han søler med tid, nu er heldigvis forlæggeren blevet overhaands utaalmodig og Garborg selv noget skrækslagen, saa han sogar staar op tidlig om morgenen. Nu faar vi se om han kan grave sig [#] herud imorgen, men da det ikke kan ske, uden at han først faar skrevet to kapitler i en uge, saa er det nu tvivlsomt. Garborg har i den almindelige dom skadet sig meget ved de artikler om brændevin, i sin egentlige grund kan det jo ikke gjøre saa meget, men i virkeligheden gjør det til, at han blir end ensommere. Selvfølgelig gjør jeg, hvad jeg kan for at modarbeide den tro, at han er et raat menneske, naar jeg er i byen, er vi altid ude sammen et eller andet sted, men det er nu til gjensidig fornøielse, dog haaber jeg, det virker paa mine bekjendte, som træffer os. Ellers hvor jeg kommer, taler jeg roligt rosende om ham, som om jeg ingen modstand ventede, eller naar der tales om en person, hvem jegvi ikke kjender som værende saa raa, saa svarer jeg altid, at deri kan vi nu tage feil, for naar jeg tænker paa, hvorledes man taler om Arne Garborgs baade ydre og indre person, og paa hvorledes han egentlig er, da jeg kjender ham, saa er han det bedste bevis paa, hvor man kan [#] dømme og drage slutninger hen i veiret. Der er et dameparti, som feterer Garborg, de beskylder hverandre i hans nærværelse for at være forelsket i ham, jeg har ikke seet det, men jeg hørte det af fru Lars Holstsk157 fortællinger. Hun var saa ræd for, at jeg skulde være bedre ven med ham end hende, men jeg beroligede hende ved at fortælle alt det gode, Garborg havde sagt om hende og bestyrkede hende bare i at fortsætte, det er da godt, at han faar lidt solskin paa sig, om det ikke er af det renestealler skjønneste. Jeg kunde ogsaa fortalt hende, at ting fra Garborgs forrige liv, som han vist ikke har lyst at fortælle mig, dem har jeg faaet høre, fordi hun ikke har kunnet tie med, hvad han betroede hende og hendes mand. Men saa infam var jeg ikke. Jeg skal sige Dig, vi andre ere ærgerlige paa et coterik158 af venstre damer, hvoraf fru Holst er den bedste, fordi de skader vor sag ved et flot slurvevæsen, fru Holst er et varmt egentlig fint følende menneske, men uopdragen [#] og hensynsløs i sit væsen, de andre ere platte. I Georg Brandes's tid her, gik det saa vidt, at han havde gjort student frøken Thoresenk159 nærgaaende forslag, hun er ellers kredsens idéal. Jeg saa fru Holst paa Sagathun,k160 hvor hun egentlig gjorde alt muligt , for, at jeg skulde lige hende. Der var hyggeligt deroppe, især samværet med alle de mennesker, man fik sig saa ofte en eller anden interessant samtale. Jeg ligte godt Ullman,k161 men søsterenk162 er aandrigere, det har ogsaa vist sig saa tydeligt nu i hans sidste skriverier, at der maa være noget tørt ved ham. Jeg vil heller mundtlig fortælle om hele mødet, det ligger allerede saa fjernt for mig. Ullman sagde forresten noget, som forbausede og glædede mig, han sagde at knudepunktet i kvindesagen var, at der fra mandens side manglede villien til at ville forstaa os. Han fortalte, at han saa ofte havde følt, at han saarede sin kone, hvor han aldeles ikke mente at gjøre det, han kunde selv [#] længe ikke begribe grunden, men tilsidst havde han begrebet, at det var, fordi han ikke havde respecteret hendes eiendommelighed, idet manden aldrig bragte det videre end til at taale eller bære over med kvindens forskjellighed fra ham, og ikke vidste enda, at han skulde elske og agte dem. Han talte som jo alle gjør, naar det gjælder mennesket kvinde blot om de gifte, det er blot naar der er tale om sult eller at falde øconomisk til byrde, at man nævner ugifte kvinder, følelse og menneskenatur skal de aldrig have. Over dette holdt jeg en længre udtalelse for en hel del, at var det ondt for den ugifte ikke at forstaaes og forstaa manden, saa var det værre for os, thi de gifte have erotik og meget andet ved siden af, men vi havde bare forstaaelsen, thi hvor erotiken vilde smugle sig ind i et forhold, der maatte den ud igjen, thi den havde vi nu engang ikke brug for, turde ikke have den med. Ingen havde tænkt sig, at vi bleve saarede, ei heller at vi trængte [#] ‹…›n12

n13 Vi blir hvergang ‹d›er er hyggeligt, enige om, at nu skulde Thomasine, Jonas og Du været med, hver gang

28. juni og 3. august [1888]. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 42

k163

Vig pr. Thime stationk164

Jædderen

Vig. 28/6.

Kjære venner, nu sidder jeg endelig i fuldstændig ensomhed paa Jædderen. Jeg blev hele 14 dage i Kjøbenhavn,k165 og angrede enda bittert, at jeg var reist derfra, ikke vare blevet enda 3 dage. Det var en vederkvægende, morsom og let tid, daglig sammen med en hel del begavede malere, voxne, fuldfærdige og interessante mennesker var de ogsaa. Jeg valgte jo ud specielle venner, og det blev især Viggo Johannesenk166 og fruek167 samt fru Anckerk168 og mand,k169 Viggo Johannesens sluttede sig ogsaa til mig, saa det var kjedelig at skilles, men jeg har dem vel [#] ogsaa i fremtiden. Pietro Krohnk170 talte jeg med en gang, paa en stor fælles tur lod han sig presentere for mig, og han var svært elskværdig og sympatisk som personlighed. Vi talte om eder og han med uhyre hjertelighed og varme, som om dere vare af hans allerkjæreste venner. Krøyerk171 har paa udstillingen et portrait af ham, som er det bedste portrait, jeg har seet. De danske malere ere flinke, det er vist og sandt, de staar sikkert paa sine ben, jeg har faaet stor respect. Jeg haaber at have lært af dem, saa jeg iaar skal faa gjøre ordentligt arbeide. Tænk eder, at herude paa Jædderen lige ved sjøen er saa hedt, at vi ere som halvdøde hele dagen igjennem, klokken er nu over 8 aften, og jeg skal snart gaa ned til mit egentlige arbeide, i dagens løb har jeg været aldeles udygtig. Her er prægtigt herude, hele naturen er som et stort [#] motiv, men i det er 100,000 motiver, det gjælder bare at finde dem rigtig ud, skjære dem rigtig af og saa male dem sandt, friskt og originelt. Dette skulde kanske synes noksaa let.

3die august.

En lang tid er løbet hen, siden jeg begyndte dette brev, megen strid og møie i mit arbeide var der i den. Det blev nemlig uhyre vanskeligt at finde ud motiver, mit yndlingsmotiv, et aften billede, maatte jeg opgive, da taagen kom her hver evige aften i lang, lang tid. Nu har jeg fæstet mit arbeide ved tre billeder, hvoraf et er aldeles tvivlsomt. Jeg vil helst ikke yttre mig om dem, men jeg arbeider paa livet løst, et er 2 metres, et to alen og et lidet. Det er ubeskrivelig ondt at være alene baade for mit menneske, der egentlig ikke iaar havde den elasticitet at kunne tære paa egen kost, men især [#] som kunstner. Kommer jeg heldig igjennem det, saa har det styrket mig, men gjør jeg ikke det, vil det trykke mig. Uf her blev atter en pause, som distraherede mig saa; min værtinde en bondekone, tar sig nogle konversationstimer, som er rædsomme. Hun heiser sig op paa en stole, lægger hænderne paa knæerne, og saa rabbber rabbler det afsted med saadanne ord, som bare er opfundet for at sløve ens hjerne. Aa du verden, hvis somme mennesker skal gjøre rede for «hvert unyttigt ord de have talet», ja jeg haaber, de ikke skal gjentage dem for en jury, som skal bedømme, hvorvidt de ere unyttige. Naa ja lad mig ikke falde i selvsomme snare. Naar jeg nu atter sætter min tanke ind paa at skrive videre, saa vil jeg paa forhaand bede, at dere ikke saaledes fra første haand læser høit mit brev, jeg skriver trøstigere, naar det bare er for eder, siden kan dere jo læse høit, [#] hvad dere monne synes. Paa forhaand vil jeg atter fortælle Jonas, at disse stene er til ham. Den med K. paa har jeg fundet, de andre Allik,k172 min er brugt til at skrabe eller skjære over, den anden ere tænkte til pilespidser, en af dem, den gule, ser Du Jonas, er der ligesom et skaft. Ja tænk, nu husker jeg ikke, om den har været et redskab til arbeide eller en pilespids. Men det er rart at ligge herude paa sandet i nærheden af kjæmpehauene og finde alle disse flintafslag. Man kan sige sige sig selv, aft for over tusinde aar siden er dette blevet kastet af menneskehaand, som man nu kanske selv for første gang tar i sin haand efter dem. Ja men er det løie? Min og den gule er de rareste, ikke netop til at lægge i et musæum, men rundelig rare nok til at gjemme. Allik sender [#] Dig de to, jeg den ene, som er første og rødenk173 af mine flintefund. Jeg tænkte saa paa Dig, og vi snakkede om Dig, mens vi krøb ledende r, ja Allik gik stiv og prikkede med en stok, om hvor Du vilde ligt Dig her. Med 5 lorgnetter kunde Du fuldt saa let som os fundet, thi man maa se efter paa nært hold, hvis forresten dine fantasier og syner tilbage i tiden vilde tilladt Dig at fæste tanken ved at lede, for det maa man tænke udelukkende paa, hvis man vil finde, det at lede nøie. Sig mig, hvad man finder, om man leder borte paa Østlandet (du verden hvor høflig, at jeg skriver det med stort bogstav) hvad finder man der, om man grave i jorden ‹…› «bare skidt mor», men her paa vestlandet, strax ligger der oltidsmærkern14 for ens haand. Og det er dette land, som ikke er norsk, skade at de norske vikinger og konger slog sig ned her, men de vidste vel ikke enda, hvad først Bjørnsonk174 og Yngvar Nielsenk175 har opdaget, at Jædderen er fremmed og [#] ikke norsk. Kunde jeg endag faa en inspiration, skulde jeg nok gjerne skrive en liden korrespondance, men den kommer neppe. Ikke brug min wits forresten. ‹ved at læse gjennem, finder jeg ingen wits i det.›n15 Jeg lever her i fuldstændig ensomhed, Alliks er jo ikke langt væk,k176 men de kommer aldrig hid, og jeg har aldrig tid at give fra til at gaa derhen, det kan hænde en kort aftenstund. Hver anden søndag er jeg hos min ven præsten Meyer,k177 det er og bliver venskab. For nogen tid siden holdt han en præken, som var udmærket, der var saft og kraft, men intolerantse i den, jeg tog den aldeles til mig , og tænkte paa efter den ikke at følge med familien hjem, men kom dog til at jeg ikke ‹kunde› opgive Meyer. Vi havde det bravt dagen igjennem, jeg fik aldrig være alene med præsten, men da aftenen kom saa kunde jeg ikke reise med dette uafgjort, og mens hele huset var samlet saa begyndte jeg med: «Det gaar aldeles ikke an at sige, hvad De sagde, at alt hvad som ikke sker i [#] gjøres i Jesu navn er raaddent eller fører til raaddenskab», jeg var blevet saa opærtet ved ikke at faa snakke ud, at det blev noksaa fælt, hvad jeg sagde. Fru Meyerk178 og præstens søsterk179 var strax med mig i, at de havde syntes, at prækenen var mod mig directe. Det var lige idet jeg skulde kjøre, saa det blev bare et pinligt vredesudbrud, men næste aften skrev jeg et roligt klart opgjør, hvori jeg sagde, at hvis det var hans mening, at han ikke kunde have noget fælles med dem, som ikke troede accurat som han, saaledes havde jeg klart forstaaet ham, og naar saa var, saa havde naturligvis det hele tabt forfærdeligt, men det var nu saa, at mit venskab holdt ud over det og. Derpaa fik jeg et greit, mandigt svar med sikker kristen trods mod meget af mit, men med megen personlig varme ligeover for mig, og det er livets salt. Der staar vi nu og har meget udbytte af hinanden, temmelig ligeligt gjensidigt.

[#] Dette er det eneste menneske, jeg omgaaes, derfor maatte dere høre lidt om ham. Den præstegaardk180 er mine forfædres, der hvor oldefader Zetlitz Kiellandk181 friede til sin kone og blev gift, hvor hun hedte Bull,k182 hvor også oldefader Zetlitz har været præst.k183 Undertiden naar jeg præker humanitet og menneskekjærlighed deroppe, saa tænker jeg ofte, om ikke dette er lidt et kredsløb, var ikke de ligesaa nær humaniteten, som vi ere det. Forresten den mand jeg strider imod er et hundredegange bedre menneske end jeg og et gladere menneske alligevel ogsaa. Inde hos slægten i Stavanger er der godt at komme, fordi de hænger sammen med alle ens kjære minder, fordi man er glad i hver stemme, hvert ansigt, men tiderne ere svære og tunge.

[#] Hvorlænge er dette saaledes, vil det holde ved saalænge den eller den lever, aa det er saart, h men hvor har de ogsaa sullet alle de penge væk. Naar jeg af en sjetteparts sjettepart trods de rasende lave renter nu kan leve paa dem, saa maatte den første sjettepart have været noksaa god, og de har intet igjen de to da, hvorom det nu gjælder.

Jeg er glad i min familie, det er finttænkende mennesker. Derinde har jeg bare været to regnveirsdage, siden jeg reiste herud. I begyndelsen her var det, som om jeg umulig kunde holde udt, ensomheden pinte mig, saa jeg blev ræd for mennesker, naar saa hovedet blev træt, saa bare fandt det ud alt, hvad som var pinefuldt, en tung, kold taage laa over alt, saa jeg frøs hver tvers igjennem kroppen og alle mennesker syntes mig at være frosset ud af verden. Da tænkte jeg paa, om dere nu kunde kommet ind af døren, eder havde jeg lyst paa.

[#] Og da tænkte jeg paa, hvor Du, Jonas, ofte i vinter var mig til saadan trøst, jeg var ikke noget gjil at have med at gjøre i vinter, men det ber jeg ikke om undskyldning for, venner skal taale hinanden baade i onde og gode tider. Kjære Jonas, din taalmodighed mod mig var ofte stor, men Du har det igjen, at Du saa ofte gjorde en god gjerning, som gjorde mig godt. Aa ja dere er nu en skat at have, det er vist. Jeg lever her udenfor voerden paa Dagbladet og Fædraheimenk184 nær. Det er løie ‹atse›,n16 at Garborgsk185 sønk186 hedder Olaus Fjørtoft, er det ikke Fjørtoft, den hvis beskrivelse begravelse Garborg skrev om, thi da var han Garborgs kones første mand.k187 Det kan jo i sin helhed være en storslagen frikjendelse og tyde paa fuld forstaaelse dem imellem, det kan være storartet. Jeg er nysgjerrig paa Garborgs discussion om kjærlighed, men jeg ser af Holstsk188 i Dagbladet, at jeg vil synes, at han er for kras i sine udtryk.

[#] Dette er hans kones kjæphest, saa hun vil vist været begeistret over, hvad han kan faa sige af ukvemsord. Saadant dræber man ikke med skjældsord, uf jeg liger ikke den raa avistone, uf Garborg skulde ikke havt et halvdannet medmenneske som vistnok har sin kraft i at ophidse. Naa ja, er der gjensidig kjærlighed, saa greier vel den det. Gid dere holdt det oppe med korrespondancen med Garborg, han trænger til dannede fine folk, aa gjør det Jonas jeg lader det falde, han blir for mig det samme menneske bestandig, men jeg kan umulig skrive til den mand, hvis kone hader mig. Det blir mig ganske umuligt. Nu lægger jeg ham ganske og aldeles paa eder.

– Vil dere ikke skrive til mig, saa gjør dere en velgjerning, jeg er saa ensom. Det var da deiligt, at Harrietk189 fik saa udmærket kunstnerfølge,k190 hun lader til at være meget fornøiet. Krøyer var paa gjennemreise ent par timer hos Allik,k191 jeg blev hentet did. Ja i næste brev skal jeg skrive mer om mit ophold i Kjøbenhavn det var prægtigt. Hjertelig hilsen til alle, som hos eder er. Eders hengivne Kitty.

11. september 1888. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 42

k192

Viig.k193 11/9 88.

Kjære Jonas og Thomasine, jeg er saa grinet og kjed og ensom iaften, at jeg maatte finde paa noget, jeg havde lyst til, før jeg lagde mig og saa blev det at svare eder strax paa eders kjære breve. Jeg havde ventet meget paa svaret og begyndte alt at tro, at dere var blit kjede af mig og ikke gad bekymre dere mer med mig. Man tror saa meget løie, naar man er alene og træt. Grinet er jeg, fordi veiret er saa ækelt, og nu maatte og vilde jeg saa gjerne have mit store billede færdigt, saa fælt gjerne have det ind til første ophænging.k194

[#] Jeg er saa kjed af at være alene, at den underholdende del af mit menneske ikke gider mer, følgelig kjeder hele personen sig og blir op uopdragen utilfreds mod sig selv. Saasnart billedet er færdigt reiser jeg op og bor ved jernbanestationen, jeg vilde gjerne male lidt vandspeil, og der er jeg i nærheden af min præstk195 og at nærmere Stavanger. –

Først svar til Jonass psychologi. Det er ikke logikken, som er iveien med mig, ja naar Du siger ydre, saa kan det enda gaa. Nei Du, det er at jeg mangler en slags aandrighed, jeg tror, det er fantasiaandrighed. Jeg maa ialfald være specielt oplagt for at have den, eller specielt glad, saasnart der er en vægt paa mig, saa holdes jeg nede, hører da ikke andet end ordene uden at se videre ind i tanken og dens op udgangspunkt, og da kommer min tørre modstand, som Du kalder logik, fordi den ganske rigtig tar fat i realiteten, som ligger nærmest. [#] Jeg har mangen gang indvortes smilt, naar Du har kaldt mig logisk, thi om nogen kjendte mit liv, ja det ting som egentlig er livet, da vilde man forbauses over noget saa ulogisk saa blottet for fornuft. Naa ja, Du har reddet situationen for Dig ved at sige ydre..n17 Jeg forstaar ikke, hvorledes dere alle kalder mig theoretisk, doctrinær og andre saadanne vise ting, jeg er en idiot, alle mine handlinger ialfald er altid slik modsat, af hvad de burde være for at komme mig selv til nytte. Men Du Jonas har af og til nogle glimt af psychologi som er nærgaaende gode, Du sagde et par ting til mig i vinter, men jeg har det haab, at Du bare gjør det i tomleri uden klar bevidsthed. Den flint so jeg sendte, er den ikke god at radere med, eller skriver Du aldrig feil. Nu faar Du aldrig mer klage over min skrift, der ere tre ord i dit brev, som er aldeles ulæselig, jeg skal skrive dem af: «‹…›n18 Thomasine». [#] Nei nu faar jeg en aandrig idé, skal det betyde: Men herom forud Thomasine, da skam Dig for saadan skrift. –

Aa nei Thomasine, ikke vent nogen svær stemning over mine billeder, de ere netop ikke blevne stemningsbilleder iaar, ja Du, jeg ved aldeles intet selv. Jeg har sendt ind to og stræver nu med det tredie som sagt, jeg har bedt om opsættelse med at sende det ind, men det hjælper nu ikke, jeg blir ikke færdig. Jeg reiser aldeles ikke ind til Kristiania før i det sidste af udstillingstiden, om jeg da gjør det, jeg har gru for at komme derind iaar. Jeg vil fælt nødig derind. Her vil jeg ogsaa gjerne finde mig ud et sted, hvor jeg sikkert vil hen til næste aar, det tar ogsaa tid. Harrietk196 faar ikke noget nyt færdigt til første ophængning, men hun vil have sit fra Paris, hun skriver, at dette billede er kommet rent paa afveie, det vides ei, hvor det er. Men det findes nok.

[#] Af det Du skriver om Berchtesgadenk197 fristede mig mest et krus øl, for jeg vilde have et helt krus øl, et helt. Jonas skal værsaagod holde sig frisk, kan han ikke gymnastisere for at holde sig varm da, eller kan han ikke faa syet sig en hel ny hud, han faar finde paa noget da. Mon hvad din Astak198 tænker paa, blir hun i Norge. Naa det var godt, at det ikke var Fjørtoft, fælt godt, for det vilde have vært et bevis paa, at konenk199 her raadde og styrede, jeg kjender Garborgk200 i det, han vilde ikke ønske det. Nei jeg har heller ikke faaet den discussion om kjærlighed,k201 da Garborg maa selv beholde det hefte af Ny jord,k202 da han bruger det som manuscript, det kommer nemlig strax ud som brochure.k203

[#] Jeg fik her isommer et svært hyggeligt brev fra Garborg,k204 han gir etn oversigt over sit liv gjennem vaar og sommer, de har havt det stridt fra mai, da barnet kom til.k205 Dere har vist ogsaa faaet om det. Det gjorde mig saa godt og saa rolig det brev, fordi det var saa hjerteligt, og der var deri et bestemt ønske, om at vi ikke skulde komme fra hinanden. Garborg haaber at jeg virkelig en gang vil komme derop, siger at han vil komme til Jæderen og bo et heltnæste aar og vælger da just det sted, som jeg han ved, jeg tænker paa. Der var udtrykt deri tydeligere, end han pleier resikere, velvillie og kanske lidt savn. Jeg skriver alt dette, fordi jeg har sagt saa meget, at Du ved, jeg har været pint ved, at jeg indsaa, at vi maa skilles som nære venner, og det har vist saa mangen gang seet ud, som om jeg var uelskeværdig, urimelig og ufordragelig. Men det er sandt, jeg har ikke været lei her, det er sandt, [#] der er noget, jeg ikke kan tilgive, men det kan godt hænde Garborg ogsaa har, det faar staa hen til dommedag. Det er mig naturligvis enda ondt, at jeg er vis paa, at man ikke skal være nær ven med en gift mand, aldeles ikke. Men kjære, man skal jo miste alt paa jorden, og den som haver, han skal gives, men den som ikke haver, han skal sogar fratages det, han haver. Dette sidste er motto over enhver, som lever sit liv ugift og dog har et menneskehjerte.

Jeg svarte da strax paa nogle feiltagelser, og saa nu vil jeg stilt og pent glide væk, Garborg vil i det første tænke, det er da længe, før jeg faar svar, men tiden vil gaa, og han vil leve vel uden. Jeg havde lyst at give denne forklaring, jeg er i dette hverken troløs, lei eller fæl. Men aa Du, hvor livet blir ensomt efter hvert, der er ikke den flæk, hvor man har ret til at være.

[#] Om fru Benedixktsons dødk206 gjorde indtryk paa mig, jeg fik høre det fra Garborg, jeg ved ikke, jeg syntes, det var mig selv, som laa der, eller at det ligesaa vel kunne været mig. Det forvirrede mig rent først, og saa føltes det som et personligt tab og savn. Aa det var fælt ondt. Forfatterinden kan ligesom ikke leve, uden saadanne verdslige pamper som fru Edgren.k207 Ada Ravnkilde, husker Du, dræpte sig ogsaa.k208 Den ‹p.› mindede mig om Bjørnson,k209 han er i et synderod, alle de private samtaler, som maa for en dag, og Bsk210 referater tror jeg aldrig paa. Skavlank211 havde paa en gjennemreise sagt til min svoger Holm,k212 at han havde mistet alt for Bjørnson, denne sag med Richterk213 havde været til knald og fald for Skavlans kjærlighed og tro paa B. Daak214 er Skavlans br svoger, og de to vare visse paa, at Bj. havde skrevet for at skade Richter, da han begyndte. Jeg tror B, har skadet sig fælt. Jeg [#] for min part tror nu, at det bare er Bjørnsons sædvanlige indiscretion, Richter, som kjendte B, havde ingen ret til at vente, at han skulde tie, thi naar har Bjørnson tiet med noget? Fra Otilie Engelhardtk215 havde jeg nylig brev, de længes efter tidens udløb, men jeg kan forstaa, at der vil blive vanskeligheder med at faa bevilgningen. Engelhardtk216 vil ikke, og han kan nok skade dem.k217 Jeg er saa bange, om der blir proces, at jeg skal kaldes til vidne, jeg kan vidne godt, for hvad jeg har seet og oplevet, hvis jeg kan faa holde mig til det, og det kan jeg vel.

Jacobk218 og Lilik219 ere her hos Sømmesk220 straalende glade i hinanden, de bor paa besøg nu, og vil til vinteren bo derude på øenk221 og føre egen husholdning da. Øen er lige ved byen en 5 minutter i baad. Lili er rent som datter der i huset nu, og alle ere blevne glade i hende, alle sammen.

[#] Jeg lever herude bare med Dagbladet og Fædraheimenk222 samt Kunstbladet. Læser bare historie og aviser. Nylig fik jeg fra Garborg et hefte Ny jord med en antikvindesag af Strindberg,k223 G.k224 syntes at jeg kanske kunde skrive mod den. Jeg læste lidt, men det er for bindegaltk225 nu, dog var der noget som fristede mig til modsigelse, saa jeg lagde den tilside, thi jeg tør ikke nu fylde mit hoved dermed. Jeg er ikke rigtig fornøiet med Garborgs sædelighed mod Lars Holst,k226 G. synes for snart, at han har modbevist, han er sogar ikke ganske konsekvent. Det passer alligevel ikke ganske for ham at bo bare der mellem bare underlegne folk og kritikløse beundrere, der tilfjelds, tror jeg. Er dere rigtig fornøiet med det?

Se saa nu er klokken 10½, høi tid for mig. Uf jeg gruer for arbeidet, det sidste er altid det værste og saa uden et raadende ord. Hjertelig hilsen til Michael,k227 Erikk228 og Elisabeth.k229 Glem ikke eders Kitty

5. desember [1889]. Fra Kielland til T. Lie

Brevs. 119

k230

Sandviken.k231 5/12

Kjære Thomasine, aa du verden, hvor tit jeg har tænkt paa at skrive til eder[.]. Idag har jeg staaet tidlig op, der behøves ligesom morgenens ro for at komme til. Harrietk232 gaar inde i stuen og steller, da hun skal tidligt afsted til byen, hun skal i sølvbryllup til statsraad Hertzberg.k233 For 25 aar siden var hun brudepige hos dem.k234 Hun faar sig sin violette silkekjole syet, med megen sorg og klage, thi hun har uheldigvis for hende endnu den ambition at være slank og smidig. Det er synd for dem, som har en trang til at opretholde ungdommens ynde, thi naar det ikke gaar med det, saa føler de sig gamle, og saa ubeføiet, thi det ydre maa jo undergaa forandring.

Jeg er vis paa, at Harriet blir svært pen idag. Det kan nok hænde, at jeg længes oftere til Paris, mest efter eder og eders hjem, men ogsaa efter det at kunne gaa alene og forsvinde i den store fremmede mængde. Hvis dere var her, saa jeg havde eder for exempel deponeret i udkanten af Kristiania, saa vilde byen have en tiltrækning for mig, der savnes et fast [#] hjertepunkt. Men hvis dere boede herude, da vilde jeg være sjæleglad i at bo herhjemme. Vi har det godt, men der mangler for mig accurat det, som jeg har i eder og ikke kan faa i nogen andre. Livet maa føre os sammen, jeg er vistpaa, at dere føler noget lignende omend ikke saa stærkt som mig, selvfølgeligt. For det første har dere hinanden og saa børnene, det maa sprede den venskabelige trang. Naa ja, jeg folrlanger ikke saa meget, egentlig næsten ingenting, det er nok for mig, at dere har afsat saa megen varme indeni i mig for eder, deponeret en rentebærende sum. Og det har dere gjort godvilligt med frit forsæt og aktiv villie, hvilket jeg sjeldent har truffet i livet. Af og til maa der gjøres et aars opgjør, her er det.

Vi ere hyggelige folk herude, og jeg kjender paa mig, at jeg blir glad i det, men enda er jeg saa meget vestlænding, at jeg ikke føler mig helt hjemme. Netop nu fik jeg et brev fra Magda,k235 som gjorde ende paa tvivl og befæstede en beslutning. Jeg reiser hjem til jul. Jeg har havt lyst, men har syntes, at reisen var lang for saa kort tid som et julebesøg. Dog nu vil jeg. Hele familien er i en opløsningstilstand, da trænger vi til hverandre i en høi grad, jeg trænger til dem, og de har hygge af mig ligesom af et fremmed element, at en løs enkel person, som man kan lægge en [#] hel del sorg paa. Selv sætter jeg pris paa at være med i det intimeste, lige ind paa menneskene, og det kommer jeg. Der er desværre foruden falliten og dermed fattigdommen for døren, (ja det vil sige der blir nok hjulpet for daglig nød), ogsaa en pinefuld følelse af uret fra en side. Just det værste, en ikke udtalt uret, ikke aabent erkjendt. Jeg anede den alt i Paris, da jeg kom hjem blev den blot hvisket om, men nu, tror jeg, de alle tænker paa det, uden just de, som er den feilende nær, og som jo i regelen forblir uvidende. Ja dette er betroelse til eder, maa naturligvis ikke nævnes, selv om jeg intet navn har nævnet, vilde enhver lidt kjendt forstaa alt. Oncle Jacobs (Magdas fars) dødk236 var gribende. De ere nogle saa mærkelige mennesker alle der, at det var noget af det rareste, jeg har oplevet, at gaa blandt dem, mens de talte og handlede aabent, som om jeg ikke var der. Oncle Jacob selv har været omtrent som i den russiske literatur, hvor det slette og det noble ligger udtalt og aabent ved siden af hinanden, og man ved næsten ikke forskjel paa det tilslut, fordi begge dele er gjort med samme oprigtighed. En forfatter, som Du Jonas, burde gaaet der og faaet det ind, Du tænker strax, at Alexanderk237 har jo seet det. Nei langtfra Allikk238 ser ikke saadant, han har en bygning indeni sig med rubn rum for hver sort følelse, paa den ene side bor de onde, paa den anden side de gode, hvis der er nogle da, saa er ei livet. [#] Alexander er ligeover for livet ikke den vasse iagtager, som opfatter det rare og vidunderlige, han tror, at han selv er klogere end livet. Naar han ser noget, saa tænker han, se der, det var det, jeg vidste, saa og saa er det. Uden at granske, om han har seet ret, saa inregistrerer han det, skjærer det til efter sit hoved, tar kanske hovedet af det. Derved kommer den store enhed i hans bøger, men derfor mangler de ogsaa livets smaa mangfoldigheder, dets smaa uregelmæssigheder. Han er et herlig fint menneske, men forfærdelig for‹kjert› efter min mening, derfor kan han ikke forsvares ligeover for andre, ei heller nytter det at forklare andre for ham, vi sættes alle ind i rubrikker, han ved det bedre, end vi selv. Jeg tror, han begynder at ane, hvor meget anderledes jeg er, end han egentlig vil tro, og med mig hænger mange af eder mine bedste venner, men fortælle ham det, nei det nyttet intet. Naar dere tror, hvad jeg mener at have forstaaet af Harriet, at jeg har været svag ligeover for Allik, ligesom offret eder, aa da tar dere saa grundigt feil, jeg har holdt paa at miste Allik for eders skyld. Men heller ikke forlanger jeg, at dere skulde have kunnet forstaa det bedre, det er rimelig at forvente af mig, at jeg skal kraftig gribe ind og ordne, og saa gjør jeg aldeles intet, bare søger at partere mit hjerte, saa jeg har noget til hver af dem, jeg holder. Alexander holder egentlig af eder, ved egentlig, at dere og han som opdragelse passer bedre end Bjørnsonk239 og han, han tale ofte om, hvor hyggelig dere var at have paa besøg, kanske vil han efter [#] hvert komme fra det, at vi alle hader BBk240 og vil ham ondt eller rettere, at vi ikke under ham det gode. Dette er Alexanders anstødssten mod os alle, og det sande er, at vi føler som han ligeover for Bjørnson. Men Allik ved, at han mindre end vi vilde taalt B's nærhed. Men med den vished beregner han ikke, at vi lider under virkningen af denne nærhed, som han altsaa aldeles ikke havde taalt selv. Jeg er heldig til at undgaa Bjørnson, men engang efter Agathesk241 concert maatte vi støde sammen, han tænkte paa at gaa forbi, men kunde ikke faa sig til det, saa han gjorde et skridt mod mig og rakte haanden ud. Vi tog hinanden godt i haanden, men hverken smilte eller sagde et ord. Jeg er ikke let i saadant, jeg tænker, dere alle blir venner med ham før jeg, Harriet har det lettere, de har talt sammen, ja B. har talt en masse til hende i theatret, og han smiler hjerteligt, naar han møder hende. Jeg maa have et par ord udsagt, ellers brænder de mig evigt og staar som en mur mellem os, og dem vil han vistnok ikke høre. Hans fødselsdag vilde de feire med en demonstrerende fest mod høirebladenes væmmelige opførsel mod ham, men han vil ikke. Han vil spise middag herude med nogle venner og saa om aftenen gaa til Munthe,k242 men da han tager saa mange med, har Munthes neppe plads til at bede Werenskioldsk243 og Skredsvigs,k244 hvilket er kjedeligt for dem. –

Tusind tak for eders hjertelige breve til min geburtsdag.k245 Ved dere, hvad jeg gjorde den dag. Jeg var inde [#] i byen, men min plan var at faa en del ud med til mit hus paa Jæderen og der feire dagen, dog jeg indsaa, at herrerne fik jeg ikke med og dem elsker jeg nu saa smaat. Saa tog jeg mig for at have et festligt lag for al slægt samt præsten Meyerk246 og fruek247 i et hotel. Vi vare 29 og kom sammen til middag kl. 6 ½, et festligt langt bord. Under familiens trykkede stilling havde det ikke skeet i 2 aar, at de havde været sammen i galla. Der var extra vakkert, og vi morede os alle kongeligt, mange taler holdtes, præsten Meyer sang; og vi dansede senere. Hele t slægten var ganske rørt over denne aldeles uventede sammenkaldelse, jeg glædede mig over engang at kunne have vise lidt gjengjæld for al mod mig udvist gjæstfrihed. Saa 11 dage efter var alt en af støtterne, oncle Jacob, væk. Ja dere maa tro, det er rart alt dette. Igaar var vi oppe hos Werenskiolds, han er en pragtkar, stød og sikker, selv om han kan fare lidt fort med sine følelser undertiden, saa han blir nødt til at vexle meninger. Men Sofie blir mig lidt mer huskone efter hvert, minder er expansiv for større tanker, dog kanske tar jeg feil. Skredsvigs ordner sig et deiligt hjem, han er utrolig flink.k248 De har sammen en morsom, kanske vel raffineret smag, men de ere glade og enige, ser virkelig lykkelige ud. De arbeider og kaver begge. Harriet er i arbeide herude, hun har en liden bestilling paa 200 kroner, som hun nu maler. Hun reiser vist til Risørk249 i julen, de længes efter hende. Hvis dere sender mig en julehilsen, saa er det Stavanger tror jeg nu.

n19 Har jeg drømt, at jeg skulde faa et fotografi af eder alle? En skjøn drøm!

n20 Astak250 skal faa et langt brev, naar jeg nu etsteds kommer lidt i ro. Elisabethk251 vil heller ikke blive forglemt, sig hende det. Saa maa dere alle have en glad god jul, aa gid dere kunde savne mig lidt. Hjertelige hilsener til Asta, Erik,k252 Mons,k253 Elisabeth og Inga.k254 Eders varmt hengivne Kitty.

n21 Harriet bad at hilse forfærdelig meget.

18. april 1890. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k255

Sandvikenk256 18/4 90.

Kjære Jonas, jeg har indseet, at det nytter ikke at skrive til Dine slægtninge, jeg faar ikke svar. Andre faar svar i metervis. Nu vil jeg skriver til Dig, det fik jeg lyst til at skrive tilgjøre og det ganske uegoistisk, for jeg ved, at Du har neppe tid at læse brevet end sige svare. I sin tid, som forresten var en sen tid, læste jeg Dine digte, saa gik jeg ind om aftenen i mit værelse for at skrive til eder og især om Dine digte, jeg skrev og sendte brevet, men dagen efter huskede jeg, at jeg ikke havde skrevet et ord om digtene.k257 Saaledes gik det. Og det var ikke, fordi jeg havde læst dem med ligegyldighed, nei jeg havde moret mig og frydet mig ved flere af de sidste især. Rigtig frydet mig. Saa sent kom jeg til at læse den, fordi Harrietk258 fik bogen, mens jeg var borte i Stavanger og naturligvis vilde læse dem saa hun sendte den ikke til mig. Ligegyldighed har ikke været tilstede. For øieblikket er jeg alene herude, Harriet er blevet igjen i Risør,k259 hvor jeg ogsaa har været nogle dage, men jeg reiste hertil for aft følge Alexanders ældste gutk260 i kirke til konfirmation. Jeg er den eneste af slægten her, som enda gaar i kirke og jeg vilde ikke, at han skulde være alene.

[#] Efter varm vaar har vi idag sne ud over alle marker, ja nu er den vel allerede bare slaps, men imorges fandtes her ikke en mørk flæk paa veiene engang. Det er ganske godt at være hjemme, det har ialfald været velgjørende som en forandring, og det forekommer mig naturligere at have sit fodfæste hjemme og reise ud af og til. Undertiden kan jeg længes fortrinsvis efter eders hjem saa og efter omnibustager,k261 efter at gaa alene og spise middag. Naa ja vi kan jo nok sees igjen. Sig til, om dere tænker paa vintertur til Italien, hvis dere enda ønsker at have mig paa samme sted. Jeg tror ikke, at jeg er blit leiere af at være væk et aars tid. Garborgk262 er trods alle fataliteter dog begeistret over sin Italientur og ser allerede med foragt ned paa os andre, som ikke har seet det. Forresten vil jeg heller træffe eder i Paris i de gamle forholde.

Uf Du, der er en eller anden ynkelighed ved eller i norske mennesker, storhingsmænd eller andre paa prøve stillede mennesker. Der er bare blød deig i dem, hvoraf kommer det i alverden. Jeg er mistrøstig, fordi man ved at være tilstede, efter hvert skjønner, hvor blandet alle motiver ere. –

Svein Urædk263 er et høist tvivlsomt arbeide, det er et potpourri af alt, som ansees for karakteristisk norsk, nordenvinden og melet jaguja, halleluja, madstræv, Ø Oftedal Oftedal,n22 alver inde i fjeldet? syvende far i huset ogsaa inde i fjellet! Første gang var der forresten noget, som greb mig, der er tilløb til norsk følelse noget norskt eventyragtigt‹,› [#] men der er saa for meget. Det er som naar en vilde hænge alle mulige gjenstande paa en snor, snoren holder dem nok sammen, men i og for sig er gjenstandene saa mangeartige, at det er ubegribeligt, hvorledes de er kommet sammen. Det gjør end mer dette indtryk ved at sees end ved at læses, for naar en læser, saa holder man sin tanke fast, men ved at se paa alle disse urimelige folk Jest Baardsen, en hel del operazigeunere, nordenvinden i tydsk arrangement, uf da. Vor friske forasedek264 nordenvind sidder her stille og velordnet i lange skjørter, med hvidt skjæg, hvoraf ikke en flig eller et haar rører sig. Aa Du verden, hvor idiotisk. Ved at se paa alt det blir man bare gal, anden gang man ser det. Frøken Julk265 spiller deiligt, frøken Brunk266 var god, men naturligvis havde de faaet hende til at forvandske sit Stavanger maal, saa ogsaa det blev potpourri. Bjørnk267 spiller efter min mening vel overtænkt, dette konventionelle maven ud, huen paa snur og næverne i lommen, de fleste er svært fornøiet med ham, men naar han saa synger, er han operasolist. Aa ja der er lang vei til fuldkommenheden. Men paa den vei er fru Heibergk268 i «Midas»,k269 det er vist. Hunk270 er inde i sin stue, har sine hverdagsmanerer, som hverken er pene eller er en sympathiske, og alligevel slipper en hende høist nødig af øinene, naar en blir nødt til ogsaa at se paa de andre for at følge gangen i stykket. Der var svært megen naturlighed i replikkerne, hverdaglig naturlighed og megen fin morro, men det kunde jo med det svenske sprog umulig komme frem der.

[#] Aften.

Jeg holdt op at skrive, fordi jeg vilde gaa op til Werenskiolds,k271 da det er saa uendelig længe siden jeg saa dem, men saa traf jeg fru Thomesen,k272 som bor ovenpaa, og hun vilde endelig have mig derop iaften. Jeg gik mig først en tur hen til Kjørbo,k273 hvor jeg har et motiv, og der tegnede jeg en skitse. Det er et yndig motivt, som jeg glæder mig fælt til at begynde paa, det er et kjern med speil af gamle huse og unge fine birker.k274 Det er en lykke at faa noget at tumle med i hjernen. Man kommer til mer arbeide ved at være i sit land og udenfor by, men jeg glæder mig ogsaa til at komme til modeltegning i Paris engang. Thomesens er overmaade hyggelige mennesker, hvor en kan faa tale frit og ugenert, det er en stor hygge at vide dem deroppe. Mine venner malerne har jeg aldeles ikke seet paa længe, det er godt, saa blir det nyere og friskere, naar en træffes igjen. De lever godt, ja paa Sigrun Munthek275 nær, hun har underkastet sig en operation, men den er gaaet godt, og hun kommer sig fort. Det er ligesom jeg synes, et par af dem ikke momentant har taalt æren og berømmelsen, men jeg ved, at det er forbigaaende, jeg bare venter. Du synes kanske, at dette høres vigtigt, men jeg skal sige, jeg lærer efter hvert at kunne greie mig alene, at trænge mindre til det jævnlige samvær med venner, og saaledes er det bedst. ‹…›Med folk som ere gifte, er det overvættes vanskeligt at være nære venner for en enligen.

[#] Harriet, Ragna Nilsen,k276 Agathe Grøndahlk277 og jeg er blevet æresmedlemmer i studentersamfundet,k278 jeg vil reise ind dertil imorgen aften. Harriet og jeg var der, da der discuteredes om Irgens Hansensk279 «Democrati og almue»,k280 en svært god brochure. Den Foredragsholderen var Oscar Jæger,k281 bror af Hans Jæger,k282 han sagde at venstrelederne havde skyld for at hele den unge studenterskare var havde mistet alle sine illusioner og forhaabninger. De havde sat alt sit haab til ventreseieren i politiken og specielt til Sverdrup,k283 men alligevel var den mand, han vilde laste mest Bjørnson.k284 Bjørnson havde sat uredelighed (tror jeg det var) i system. Han vilde begynde med alle beslaglæggelser indtil Midas's forkastelse,k285 hvortil han taug, daa B.B.k286 vilde blev nægtet at tale stred han for frihed til det, da han fik tale selv, var det ham ligegyldigt, om andre fik eller ei. Der kom forfærdelig hadefulde ord frem mod B.B. Paa det ligesom svarede Keilhau,k287 men det var saa slapt, at det var værre end intet næsten, som om Bjørnson ikke var til at forsvare. Irgens Hansen var der den besindige, kloge mand, som svarede paa den hidsige ungdom, han ser saa fornøiet ud, men den stilling som leder, har jeg ikke tro til, at han kan være.

Det vilde være extra, om en mand som Garborgk288 havde evnen til at gjøre sig gjældende saadant en mangler ganske. De kommer jo hjem,k289 men han mener, at de for iconomiensn23 skyld maa [#] bo tilfjelds i Kolbotten.k290 Enten skriver G.k291 bare til mig, naar han er modløs og foraset, eller ogsaa steller de sig vrangt, saa alt blir til bare overanstrængelse, eller de ere svært fattige paa penge. Hans bogk292 burde dog været bedre, han har ikke forslaaet at stryge? Det er ikke rigtig ham selv før ud i bogen, der hvor Gramk293 kommer med, da har vi Garborg selv. Det er jo udmærket, at konenk294 har givet ham alle sine erfaringer, men han skulde brugt dem mer selvstændigt ikke saaledes taget alt, eller hun skulde skrevet bogen alene.

Nei der maa Thomasines aandrige klogskab til, for at man skal kunne hjælpes ad, fru Garborg har, som de fleste fruer (saa ser det ud for mig) regjeret Garborg aldeles, ellers vilde han seet, hvor urimelig langt den første del virker. Bogen er jo god og tildels uhyre vakker. Det er ikke godt, at de skal bo deroppe alene, jeg tror, de ere for lige til at kunne fylde hinanden fyldestgjørende ud. Men jeg har tror nok at G. føler sig glad –, kanske især ved gutten,k295 dog hende roser han ogsaa meget, – saa lykkelig, som han med sit sind og sin sundhed kan det. Uf Du, jeg er blevet saa søvnig, undskyld, at brevet ikke blev morsommere, men jeg vil dog sende det, imorgen faar jeg ikke tid at skrive, det kan blive bedre en anden gang. Imorgen gaar jeg til Ullmans,k296 der er svært koseligt. Lev saa vel alle I kjære venner, nu sovner jeg. Din hengivne

Kitty

1. og [2.] mai 1891. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k297

Sandvikenk298 1/5 91.

Kjære Jonas, de gange ere snanrt utallige, da jeg har tænkt paa at skrive til Dig, til eder, jeg har nærmest tænkt paa Dig som lidelsesfælle. Gratulerer med, at Du er kommet saa langt frem, som vi efter hvert har faat høre om Dig, og Du maa tro, at de er ikke faa som følger Dig med glæde skridt for skridt fremover. Saa dere kommer ikke hid[,] men reiser til bad, ja det er jo ikke det samme, men jeg har ikke skræk for bad, der kan være meget hyggeligt, og det er en vis beroligelse bare at leve for sin sundhed. Gid Du, kjære trofaste ven, maatte faa al den sundhed igjen, som behøves for at leve et glad liv. Du har ogsaa det onde og det gode, at saa mange hænger ved Dig, paa nært hjertehold, det varmer naturligvis[,] men mon det ikke ogsaa gjør sygdommen enda alvorligere for en. Jeg har og er ofte glad over, at jeg bare svarer for mig selv, naar jeg ser fremover og naar jeg jævnlig i alt hæmmes af sygelighed, saa er det en hjælp, at det egentlig bare gjælder mig, de andre synes naturligvis, at det er ondt for mig, men nogen hjertesorg er det ikke for nogen.

[#] Jeg er bedre, men hvad det vil sige, ved dere ikke og jeg vil da forsøge at opstille den ydre situation. Der er endnu ikke tale om at arbeide ude, om doctorenk299 i det hele gaar ind paa det, ved jeg ikke, men i sidste instants saa spørger jeg ham ikke. Han vilde nemlig ikke høre paa, at jeg skulde for livet være nødt til at opgive mit arbeide, det var ham for saart at tænke, men hvergang vi kommer ind paa, hvorledes mit arbeide egentlig maa være, saa siger han nei til alt. Jeg ændsede ikke doctorens ord, hvis jeg ikke paa hvert hold hidindtil er blevet stanset af en eller anden ulempe, ved ting som ellers var en liden ting af det allerdagligste. Der er en ting, og det er, at der kan gjøres en operation, som bringer sundhed eller død, den er saa farlig, at doctoren har sagt nei, men efter hvert som han ser, hvor umuligt et stillesiddende liv er for mig, og hvorledes enhver liden uskyldig ting, som at jeg engang gaar lidt fort, strax er gal for mig og skaffer mig plager, saa begynder han nu at sige for hver gang, det er noget; «ja blir det for ondt for Dem, saa skal vi tage operationen». Han sirn24 det, som naar en lover børn kager, for de skal være taalmodige. Uf egentlig er det saa urkjedeligt, at man ikke til sine nære, kjære venner [#] engang skulde kunne sige, hvori ens sygdom bestaar jeg vil nu alligevel gjøre det, men lad det ikke komme til andre end dere to. Der har dannet sig inde i mit legeme en hel del svulster, nogle store nogle smaa, engang sagde jeg i galgenhumor til doctoren, der kan da ikke være 5 dusin. Han svarte ganske alvorligt: [«]der er mange, men hvor mange kan jeg ikke sige Dem». Naa ja, dette er nu blevet en strid byrde at bære paa, de har bidraget til blodtab, som har svækket mig umaadeligt, men derefter kan jeg jo styrkes, og derfor kan jo tiden muligens hjælpe en stor del, men byrden vil forblive. Jeg er stærk enda og gaar nu om om allerede med et saa friskt udseende ansigt, at hvis jeg skulde tro doctoren og mine venner, saa er det rent rart, at ikke folk stanser paa gaden af forbauselse over at se saa megen sundhed samlet i et menneskeansigt. Men kroppen liger ikke at bære paa denne byrde selv om min indre energi driver mig fremover, trykket er for stærkt, saa benene hovner op, knæerne siger stop, og jeg blir da modløs. Skal jeg krybe langsomt om med denne tunge krop, saa faar jeg den ikke fremover, thi der maa en vis svingkraft til det, forstaar dere vel. Jeg havde længe gaat og syntes, at det var som i drømme, naar en ikke ved, om det er ens egne ben en har, saa kom jeg en aften til se, at den ene læg og fod var som en tyk stolpe, jeg troede strax, det var vattersot, men [#] da jeg sagde det til doctoren, sa han mismodigt, at han havde ventet, at det vilde komme saaledes.k300 Vi er nu sammen blit enige om, at jeg isommer skal prøve paa, hvorlangt jeg kan bruge det liv jeg har, og hvis det synes mig umuligt at holde ud, saa skal vi tage operationen, men det vanskelige er, at doctoren altid ender med de ord: Bliver De for daarlig, saa tør jeg aldeles ikke tage paa operationen. Se saa, her har dere min situation saa omtrentlig da, jeg ved, og det har jeg faat doctoren med paa, at det gjælder ikke absolut at holde livet i en krop, men det gjælder, om man synes livet er værdt at leve, saaledes som det arter sig. Min doctor er just efter mit hjerte, han er baade doctor og menneske, og vi har faat gjensidig sympathi, maatte han bare ikke blive kjed af mig. At han er flink specielt i operationer, har jeg seet med egne øine, da jeg har faat være med til et par.k301 Nu forleden dag saa jeg paa en rigtig vanskelig en, han aabnede hjerneskallen paa en epileptisk liden pige, en datter af min ven præsten Meyer.k302 Det gjorde doctoren nydeligt, jeg kommer rent i henrykkelse, hver gang jeg tænker tilbage paa det, den sikkerhed, og den nøigagtighed, hvormed alt passede ind igjen, saa da operationen var færdig, var hun ligesaa hel som nogen af os andre, og vi havde da seet ind lige paa en flæk af selve hjernemassen. De chirurger, de staar i meget, de slides ud, naar [#] de som min doctor er følelsesmennesker. Men nu har dere faat nok af sydomn25 og doctorsnak, dog da dette mest er min verden nu, saa maatte det til, doctor Strøm er min helt for tiden, skjønt han er stiv høiremand og har ogsaa andre feil, som jeg ikke liger.

Se dette var igaaraftes, jeg er egentlig ikke i Sandviken, det satte jeg paa for adressens skyld, jeg sidder inde i Christiania i et hotel, hvor jeg har ligget nogle dage, jeg vilde absolut være med til den operation og maatte derfor ordne mig paa at være her en tid. Desværre har jeg ikke Thomasines brev,k303 saa jeg ved ikke hvad deri kunde være at svare paa. Jeg har faat frygt for at vor bolig derude har været specielt usund for mig, alle døre gaar ud til Guds frie natur, saa en faar hele luften ret ind paa fødderne. Mon om det havde været bedre, at jeg var forblevet i Paris vintrene, naa ja, gjort gjerning staar ei at ændre. Det skulde være herligt, om jeg atter kunde blive menneske, da tror jeg, at jeg skulde blive sød og snil, jeg skulde hver dag være taknemlig for den frie deilige følelse, blir jeg kjæk igjen, da ser dere mig, og da aa dDu verden, hvor glad jeg skal være. Forresten jeg har jo aldeles ikke smerter, og mit hoved er brugbart, saa aldeles læns paa nydelse er jeg jo ikke heller.

Her blev jeg afbrudt af et brev fra Garborg,k304 jeg havde maset med ham om at søge Houensk305 og statens stipendium, Lars Holstk306 har sagt, at statsraad Wexelsenk307 venter, at G.k308 vil søge det, da han vil arbeide for, at G. faar det, jeg skrev det og meget mer til Garborg, men nu svarer han atter, at han vil ikke søge, naar der er udsigt til, at han faar det, han gaar yngre i veien, er for gammel «en graahaaret stabeis». Nu har jeg atter opbudt min bedste forstand og overtalelsesevne, [#] hans ræsonnement er for grinet og for smaat, han vil søge for at have triumfen af at forkastes, men ikke naar han tror, at han faar det. Naturligvis skjønner jeg, hvad han mener med, at han er gammel, naar han ser paa de yngre, men der er jo ingen, som tilnærmelsesvist har hans talent, ingen som det er af den nytte og ære for staten at give stipendium, alt det har jeg prøvet at faa ind i ham. Men jeg ærgrer mig over hans lyst til at være martyr eller «at samle op galde», som jeg kalder det til ham. Han er lige gjil, Garborg, men jeg blir efter hvert lidt opærtet over, at alt hvad han gjør, hvor han saa bor, saa hedder det tilsidst «det har været 3 fæle maaneder disse sidste». De maa have en bagvendthed til at stelle sig, eller ogsaa, stakkel, er de kanske begge for sygelige. Nu er han inde i et grusomt sinne over alt dette skriveri mod hans opfatning og holdning ligeoverfor kvindesagen, rettere kvindens stilling, og jeg synes de ere alle helt idioter til at misforstaa ham. Saa mageløs som Ragnak309 er paa sin hest i sit skolearbeide, saa bred og grei er hun desværre ikke paa andre hold, hun misforstaar noget som er ren spøg af Garborg og tar det i dyb indigneret alvor, ja dere har kanske læst det i «Nylænde»,k310 det samme gjør O. L. i Intelligentsen,k311 og nu er G. saa forfærdet over dem alle sammen, at han helst opgav alle kvinder, hvis han ikke var kommet i skade for at have mødt undtagelser «men tænk om det bare er et par undtagelser», siger han selv. – – Jeg saa nylig «Mænd af ære»,k312 aa du store verden saa banalt, aa saa banalt, skuespillerne gjorde det nu ‹hist› og her ret frem til en farce, men det var ogsaa for fristende, det hun lar dem sige er saa uværdigt voxne mennesker, at de maa gjøre spøg af det. Især saaledes som hun karakteriserer den moderne literatur, det falder saa [#] urimelig fladt, naar helten ber for sig, om han kan faa slippe at skrive saa og saa, men vennerne paalægger ham det og tvinger ham videre. Saa er bohême ‹tendentsen› detr for outreret, de maa gjøre det farcemæssigt for ellers var det umuligt at sige det, som hun lægger i deres mund. Der var to steder virkelig effekt, saa det kan være mulig, hvis fru Kieler ellers var et aandrigt menneske, at hun kunde have talent for sceneskriven, det er der, hvor heltinden drar helten til ansvar for hans troløse feighed mod hende og senere, hvor dyden (Bjørn)k313 kaster bohêmen den anklage i ansigtet, at forladte, forførte døende piger, det er de skyld i. Jeg var der første aften, og den meste moro var piben og klappen i theatret.k314

I gaar saa jeg Grieg og fruek315 i Gravesens café,k316 men da de saa ud til ganske at have glemt mig, saa gjorde jeg ingen tilnærmelse til hilsen eller andet. Eilifk317 holder paa at male ham, det er meget godt, han vilde blot gjerne have en pause, og i den tid skal sandsynligvis Werenskioldk318 male ham, de to skal nemlig begge male ham. Jeg ved ikke hvorledes det er gaaet, Eilif vilde bede Werenskiold om at tage Grieg nu, men W. har været daarlig, ogdog nu i denne uge, har jeg intet hørt til noget menneske, da jeg selv har været syg. Werenskiold er begyndt paa et portrait af mig, som ser svært morsomt ud,k319 men det blev afbrudt ved, at han selv ble daarlig. Den mindste lille pigek320 fik falsk strubehoste og W. maatte selv gaa oppe med hende hele natten, da Sofiek321 ikke taalte at være inde hos hende, og dermed var han knækket, fik influenza efter og ansigtssmerter, men har nu vist været brav en uge, saa han vistnok er igang med Griegs portrait.k322 Det skal være overmaade morsomt [#] at se de to opfatninger. Eilifsk323 er nøgtert og fint ligt, han sidder i en hvid stol har sort fløielsjakke paa og graat haar, graaligt ialfald, og alt det virker vakkert sammen. – Eilif maler ellers et stort billede Wessel i det «norske selskab»,k324 det ser lovende morsomt ud. – Deres gutter har jeg ikke seet til paa et par uger, da kom jeg en aften ved ½8 tiden hjem fra byen ind i vor stue, som var halvmørk af tobaksrøg, der sad Isachsen,k325 Michaelk326 og Monsk327 og Harriet,k328 vi spillede lidt sammen, Mons er meget sikkrere og kraftigere nu end før, derefter kom vi op i en disput, til Isachsen raabte, nu er aftentoget vist gaat, vi maa fly og prøve, om det enda er der, og ud fór de, vi slængte efter dem det løsøre, vi kunde finde, men violinen og et par hansker blev igjen. Skredsvigk329 har gaat og drevet hjemløs omkring; uden stel om sig deroppe har han det vistnok ikke godt,k330 saa er han undertiden vanskelig selv og undertiden mageløs sød, vi ser ham heldigvis oftere, da han spiser i vort hotelk331 derude ofte. Munthesk332 hingler gjennem vaaren begge, det er en strid tid for saa mange nu, al sygelighed vikler sig ind i og ud af influenza; fru Bjørnk333 har kjøbt en gaardk334 derude[,] men foreløbig bor hun i Munthes leilighed,k335 da de skulde været reiste og derfor blot har beholdt igjen et værelse for sig, fru Bjørn steller for dem og det er jo godt. – Harriet kommer til at reise til Tanum til sommeren, det er muligt, at frk Sindingk336 kommer med, og det vilde være aldeles udmærket for hende, Harriets paabegyndte billeder ser svært gode ud.k337 Ja jeg har været lidt slap og træt, mens jeg har skrevet dette brev, jeg kan være morsommere, ikke tro, at jeg er saa rent falleret heller. Ja lev nu vel, alle kjære venner Du Jonas og Thomasine, Asta,k338 Erikk339 og Elisabeth,k340 deiligt skulde være at sees igjen, eders hengivne

Kitty

[21. desember] 1892. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 42

k341

Bergenk342 ‹21›/92

Kjære venner!

Glædelig jul allesammen, gid jeg var hos eder, men det vil nu forhaabentlig ske til vaaren,k343 saa det glæder jeg mig til. ‹Alle› julene hos eder har været uforglemmelige, og jeg kommer til at tænke paa eder julaften. Jeg er blevet her paa vestlandet, fordi vi vil forsøge at samles julaften hos min bror præsten i Haugesund,k344 Alexanders,k345 min søster doctor Holmsk346 og jeg. Lev hjertelig vel og hjertelig hilset fra eders Kitty

3. november [1894]. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k347

20 Oscars gadek348

3/11

Kjære Jonas!

Gid dette maatte træffe Dig paa geburtsdagen,k349 maatte finde Dig frisk og glad, og at det hele aar blev godt for Dig. Det har ikke saa meget at sige for os kunstnere at lægge aar paa sig, vi har vitterlig en større modvægt end andre i den indre foryngelse, som arbeidet medfører og maa medføre, saa længe vi enda har mod paa det. Hvad man skal gjøre, naar modet paa det engang svigter, ja det forstaar jeg ikke, men den tid den sorg‹?› Siger ikke Du ogsaa det?

Jeg blev saa rørt og glad over eders telegram til geburtsdagen min,k350 det blir enda varmere indeni en, naar tankerne har havt saadan lang vei at gaa for at finde en. Gjennem det ene land efter det andet de sammen norske venneord.

[#]

Det var en glæde med Christianiavalget, men det hele er jo ikke glædeligt. Jeg har lyst at skrive af fra et brev fra Alexander,k351 fordi jeg tror, det gir de fleste alvorlige venstremænds og kvinders tanker nu. Først skriver han om Stavangervalget, der paa efter min bror præstensk352 er urigtigt, min bror præsten er høiremand og dømmer blot med retfærdighedens dom. Nu Alexanders ord:k353 «Vort Valg kommer sikkert til at gaa om igjen. Før gruede jeg for alle de ubehageligheder, jeg igjen skal gjennemgaa, men nu bagefter er jeg ‹tilsinds› at tage al møien igjen, for at slaa vore Fiender, som er værre, end de selv ved om.

Jeg er bange for, at den uventede Seier i Christiania skal virke som et Bagslag paa vore. At de, som det saa ofte sker, – skal synes: nu er det nok og kanske vel meget. Den oprigtige Sorg blant de brave Mænd blant vore Modstandere frister til Medlidenhed. De snavsede i vort Parti fremstiller sig ganske anderledes frastødende naar de bolnerk354 op som Seierherrer. Alt dette benytter Modstanderne sig af, og mange blir kalde i Ryggen. Denne Stemning har jeg en Følelse af. Den vil voxe indtil Storthinget begynder. Men da er der K Haab om, at Kamplysten vil vågne igjen».

[#] Jeg tror, at dette er en almindelig stemning. Men selve valgdagen da valget blev bekjent, var en rigtig glædesdag, vi ventede det jo ikke og saa mødte lørdagsmorgen op med den rent beklemmende store glæde, 365 stemersn26 overvægt. Jeg syntes det var lettere at gaa den dagen, skjønt jeg har nogen daarlige knæer for tiden. Jeg tænker paa at se at komme til Paris til vaaren, det er øconomien, jeg maa tænke lidt paa, men jeg haaber, alt gaar, og da vilde jeg se at komme afsted i februar og saa blive ud mai. Men der stod i avisen, at Eilifsk355 tænker paa det, men det tror jeg ikke, det maatte da være ham alene, men jeg har aldeles intet hørt om det. De har det forresten udmærket med sin store søn,k356 en frisk tyksak. Harrietk357 er netop kommet fra Kolbottenk358 og var med to færdige billeder, gode billeder, morsomme og kraftige. Hun har allerede maleskolen i gang, to atelierer ialt 16 elever, som hver betaler 20 kroner, saa hun bør kunne tjene 200 k. om maaneden, men der gaar jo megen tid med for hende.k359 Hun ser godt ud og er fornøiet. Agathek360 har været meget daarlig og er endnu reconvalescent, men der er jo haab nu, at gdet rigtig gaar fremad. Doctoren har ikke rigtig forstaat det, men mener, at det vel maa have været en blodforgiftning. Michaelk361 og jeg har [#] netop talt sammen i telefonen og været enige om, at Verdens Gangs kritik om Monss bog var styg.k362 Naar de alligevel maa ende med at de finder den kunstnerisk alvorlig, saa bør de skrive anderledes. Jeg synes, denbogen er god, specielt kan jeg ikke begribe, at ikke dagbogen fra Australiereisen ikke skulde være god i sin art. Den er beskrivende med faa ord, gir stemningen i telegrafstil. Det er ondt for Mons, at dette skulde komme med det samme. Hvis det forresten har saa meget at sige, jeg tænker nu, at folk læser den og dømmer for sig selv. Men Mons var saa glad den dag, bogen kom ud, at det er synd at tænke, om han nu strax er blit modløs igjen. Han har egentlig set fornøiet ud, naar jeg har truffet ham, vi har engang spillet sammen og har den bestemmelse at øve lidt. Jeg har malet en masse i sommer, og det er, tror jeg, noget bedre end det paa længe har været, jeg er jo frisk nu saa. Igaar sendte jeg billederne til Bergens kunstforening, hele 5 noksaa store,k363 jeg havde 6 fra iaar, men det ene er solgt i kunstforeningen her.k364

Nu holder jeg paa med blomster, jeg vil male noget decorativt, og det vil jeg ‹ogsaa› gjøre i Paris til vaaren. De andre malere ser jeg lidet til, hos Werenskioldk365 stakkels, har den ældste gutk366 atter faat af sine epileptiske anfald. Jeg glæder mig forfærdeligt til at træffe eder i Paris af og til, naar dere har tid. Saa faar dere leve vel for denne gang. Hjertelige hilsener til Dig og Thomasine fra

eders hengivne Kitty.

n27 Ven‹lige› hilsener til Erik,k367 Elisabeth,k368 andre venner er der vel neppe i Paris.

22. desember 1895. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 119

k369

Bergenk370 22/12 ‹95›

Kjære Jonas, fredag kom Din bogk371 hertil i boghandelen, min svoger doktor Holmk372 kom hjem med den, vi saa lidt paa den hver isv især, men der var for liden ro til at tænke paa at læse. Børnene gik og lagde sig, klokken var blit 10½, saa med et sa en af os, men kan vi ikke begynde, vi har jo natten for os. Som sagt saa gjort, min søsterk373 og jeg vexlede at læse, og der sad vi alle aandeløs spændte til 2½ 2½, da var bogen udlæst. Der var pauser, korte pauser, det var, naar vi alle græd. Vi var 4, som sad her, Jane, min søster, Holm ‹og› en niece Kielland, en ung fint begavet liden dame, jeg saa undertiden hen paa hende, hun sad saa spændt, at hun var ganske bleg. Bogen er vidundelig vakker, intens, kraftig, siger accurat det som skal siges, uden at den er tenden‹siøs›. Du viser livets tristhed, men peger paa ‹klogt›, hvorledes [#] alt er en konsekvens af menneskets egen maade at leve livet eller deres uformuenhed at leve det. Docteren lar Du forblive saa hel derved, at vi saagodt som aldrig faar høre ham klage, især at han holder sig udadtil opreist efter hendes død. Jeg tænker mig, at han har frygtet for, at der skal komme en reaction, og derfor strax gir sig ud under lægetilsyn. Bedstefaderen er jo deilig, der gaar bare guldkon guldkorn ud af hans mund, især der, hvor han gir hele sin livsfilosofi om ansvaret ligeoverfor, hvorledes man har stillet sig lige over for glæden i livet, og det at udbrede glæde. Jeg synes, at denne bog er en tvillingbog af «Familien paa Gilje»,k374 bare dybere og rigere i alt.

Jeg vil slutte her, jeg tror, at jeg har stærk feber og vil gaa tilsengs for at blive brav igjen til julaften. Det er desværre ikke blit den hele begeistring, som jeg vilde havt ind i brevet, for jeg sidder hele tiden og rører paa mig, gaar lidt frem og tilbage. Hjertelig gratulation til du Thomasine 2d juledag,k375 [#] og hav ogsaa Du tak for bogen. Lev saa el vel da, mine kjære venner.

Eders Kitty

Hils Garborgsk376 hjerteligt, hvis denne forkjølelse (vistnok influenza) hurtigt fjerne sig vil Garborg snart faa svar paa hans hyggelige brev.k377 Min søster siger at hun synes, det er en ære for hendes papir, at jeg skriver paa det til Dig.

21. mars 1897. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 119

k378

Oscarsgade 22

21/3 97.

Kjære Jonas og Thomasine!

Hvad mon dere tror om mig, fra hvem dere aldrig ser et livstegn. Især maa Du, Jonas, synes, at jeg er et utaknemligt dyr som ikke har takket Dig for Din sidste bog.k379 Jeg er nemlig saa uhyre glad i den, det var saadan en nydelse at læse den, og jeg kan ret som det er sætte mig til at tænke paa Merete, tante Rah og Dyre Rein,k380 ja faren var jo ogsaa extra. Den gjør det samme indtryk, som i sin tid Familien paa Gilje,k381 at naar en tid er gaat over den saa kan man ikke rigtig skjelne ud, om det er personer fra livet, folk man har kjendt, eller det er literaturbekjendte. At jeg ikke har skrevet dette for ¼ aar siden er utilgiveligt.

[#] Tusind tak Thomasine for dit telegram, det var saa morsomt at finde det paa mit bord en aften, da jeg kom hjem. Der er saa mange, som synes at jeg burde have skrevet meget mer om dig, det kunde jeg havt lyst til, men det er saa indgroet i mig at man skal gjøre alt saa kort som muligt, ellers var der jo en masse at have nævnt om, hvad du har været for alle os som levede af eders hjems vidunderlige aandrige hygge.k382 Forleden dag kom frk Bøek383 atter til mig, hun vilde nu bede, om jeg vilde skrive om fru Bjørnson,k384 da hun syntes, hun havde vært saa heldig med at faa mig til at skrive om dig. I den anledning havde hun med sig fotografier af gamlefruen,k385 Caroline,k386 Bergliot,k387 Dy Dagnyk388 og Erlingsk389 to smaa døttre.k390 Jeg svarte, at det vilde ikke være heldigt, at jeg paatog mig det, for der vilde komme til at være stor forskjel i varmen ved mine ord, da du og dit hus stod mig saa meget nærmere.

[#] Du og Jonas forekom mig som jevnaldrednde, mens de andre var ældre mennesker, og ‹deri› allerede vilde der blive en saadan forskjel i tonen, at om Bergljot og Dagny kunde jeg ikke skrive, da jeg ingen interesse havde for dem, og den gamle fru Bjørnson kjendte jeg ikke. Om selve fru Bjørnson kunde det vel enda lade sig gjøre, men naar de allerede havde ordnet det med alle disse sammen, saa maatte det blive ved den ordning. Frk Bøe vilde ikke opgive mig, saa jeg lovede at tænke paa det, men strax hun var gaat, saa skrev jeg til hende, at jeg kunde ikke paatage mig tre generationer, og at jeg foreslog fru Mathilde Schjøtt.k391 Hun tar det sandsynligvis. Ved samme leilighed her havde hun med dit og Jonass brev, hvori jeg saa dineeders hjertelige ord om mig, tusind tak begge, hun syntes øiensynlig at alt var hendes fortjeneste, dette brev fra eder gjemte hun som en helligdom.

Vet dere, nu synes jeg I skulde komme [#] hjem for alvor[.] Forholdene er blit saadan her, at jeg tror, I vilde kunne leve og trives. ‹Om› dere boede lidt udenfor, i Lysaker for ex, eller deromkring, ‹ja› dere maatte bygge selv, som de alle nu gjør, et ordentlig lunt hus i ren luft, der er jo indendørs meget lunere end i Paris. Vi trænger eder, alle vi, som nu er samlet herhjemme‹.› Ogsaa opad til Holmenkollen er der vakkre tomter at faa, og der kommer til at blive elektrisk sporvogn nu snart, der er ren, deilig luft, og alt dette morsomme skiliv passerer der forbi. Kom hjem til sommeren og se paa det med tanke paa fremtiden, vi længes saa efter at have eder her. Garborgsk392 vil bygge længre borte fra byen i omkredsen af Tønsberg, Skien eller Porsgrund. Hvor de nu leiet sig ind er dem for ødt og indelukket.k393 Kristiania er mer storby nu, saa dere kunde vist leve anderledes frit end før, jeg har længe tænkt, at jeg vilde sende eder denne opfordring. Kom hjem, før I blir gamle!

[#] Harrietk394 har det godt, forsaavidt, at hun tjener godt ved sin store malerskolek395 og interesserer sig svært for den, men det er et svare stræv, som gaar næsten over hendes kræfter. Hun klager altid over influenza, men hun holder det ud og ser ikke daarlig ud, saa jeg haaber, det gaar. Hun holder er meget anerkjendt kunstnerposition, er nu jury til Stokholmsudstillingen,k396 men populær er hun ikke som kunstner, saa hun sælger ikke stort, dog ‹hingler› det igjennem. Vi er fremdeles uafladelig sammen, skjønt vi ikke bor sammen, men for mennesker er f vi groet sammen som person, saa de i regelen blander os sammen. Vi forekommer vel som et firma, for ex Steen og Strøm, man ved firmaet, men forvexler hvem, som er Steen, hvem Strøm.k397 Werenskioldk398 har vært inde i døden af rosen,k399 det var en pinlig tid de dage, da det var farligt, ved en saadan prøve, saa blir det en klart, hvor nær et menneske staar en, det vilde vært fælt at miste ham. Nu er det over.

[#] Jeg har et hyggeligt hjem,k400 som jeg er glad i, det er gaarden ved siden af den, hvor I var hos mig.k401 Her har jeg en hel liden leilighed, ogsaa et værelse som tjene til atelier, en kone med sin lille datter, som bor her for at stelle mine værelser og min frokost og aften, middagsstel har jeg ikke, det er for kompliceret synes jeg. Men selskaber kan jeg dog holde, henter da al mad færdig. Jeg har hat havt edt fælt koseligt Nansen lag.k402k403 Ja det med Nansen har vel vært en livets opfriskelse, det var da en besøgelses tid for vort land, og hans person forskjønner ‹Jorden›. Han har hidindtil gaaet aldeles pletfri ud af al den triumf, saavidt et menneskeligt øie kan gjennemskue, jeg har vært med i al den festen, som der har vært anledning til at være med i og har med mistænksomt øie speidet, men intet øieblik har jeg opdaget smaalig forfængelighed, om ‹England› har skadet ham, ved jeg jo ikke, men tror det ikke. Han er svært venskabelig mod mig, saa jeg ser ham paa nært hold, det er, som om alvoret deroppe, [#] ensomheden har sat sit stempel paa ham, og storheden i den ensomme natur er gaaet ham i blodet. I det første, han var her, var hans ansigt ligesom uden mimik, det var et smil eller det dybe alvor, ingen mellemstadier, det vil vist altid blive lidt tilfælde, tænker jeg, men der er dog kommet fler afskygninger, i udtrykket. Han kan være gal som en gutunge, vi har havt flere lag, hvor vi har danset og styret, først hos ham selv, siden hos andre, og da har Nansen og Mally Lammersk404 altid vært de muntreste. Saa har vi havt Lammersk405 med sine prægtige sange, saa vi har havt en herlig tid. Dere burde høre saadan, en af Lammers kvadaftener,k406 han taler ofte om, hvor Jonas var en god tilhører, hvor morsomt det var, at synge for dig. Gamle fru Sarsk407 har vært syg, men er bedre, dog ikke ganske brav det er sant, jeg har jo vært i Italien og følt mig som i himlen, det var ‹idel› glæde og nydelse. 4 uger i Rom, det var deiligt.

[#] Jeg havde saa godt selskab, Gustav Storm,k408 Rossk409 og borger‹mester› Christie,k410 3 kavalerer, det var saa morsomt at have, da de alle gjorde alt for at være sig til hygge og glæde. Jeg fik derefter se alt muligt ‹g‹…›› i omegnen af Rom, den er deilig. Rocca di Papak411 saa jeg blot fra afstand, det vil sige ved foten af den, da jeg fra Frascati var ude i et kloster som ligge lige under. Men alt det historiske i Rom var det bedste, jo og saa Tivoli, Hadrians villa, Nemi søen hvor vi hørte gjøk og nattergal, laa timevis i græset; ja alt jeg var som i himlen.

Nu er min haand eller hoved træt, saa skriften blir mer end umulig, bare dere forstaar et eneste ord? Hjertelig hilsen til eder selv og Elisabethk412 og Erik.k413 Husk ofte paa eders

hengivne Kitty.

22. november 1901. Fra Kielland til J. Lie

Brevs. 42

k414

Bestum. 22/11 1901.

Kjære Jonas!

Mangfoldige tak for Dit varme, friske, norske, kjære brev isommer, det kom efter mig til Jæderen og glædet mig uhyre, ligesaa tak til Thomasine for hendes hilsen og andel deri. Igaar var her tilmiddag hos mig Asta,k415 Maggyk416 og Harriet,k417 tid ud paa eftermiddagen prøvede jeg vi at faa fat paa Michaelk418 som skulde komme med jernbanen samt Monsk419 og hans kone, men det strandede paa de sidste, og saa maatte Asta og Maggy reise in med 7½ toget desværre. Asta var temmelig nervøs, men hun slog sig dog tilro her, da hun telefonerte til Ullevoldk420 og fik høre, at Esterk421 sad velførnøiet og læste, hun er nu oppe, og det gaar bare naturlig godt. Maggy er saa sød og tækkelig, som hun kan være, hun ser saa rolig, glad ud, at det er en fornøielse at se, hun er saa morsom, kan fortælle smaa løierlige, oplevede episoder aldeles udmærket. Jeg saa i avisen igaar at Mons's drama kommer snart paa Nationaltheatret,k422 det maa da glæde ham. Jeg læste igaar Eriksk423 «Ungdomssorg»,k424 den var intens og svrt svært varm. Nei jeg maa nu komme til, hvorfor jeg netop idag skriver, ellers kunde jeg glemme det helt. Ide Ida Wedel,k425 min venninde, har bedt mig anbefale en dame, som er i Paris for at studere sang hos Md. Artôt,k426 det er frk Dagmar Lundk427 af Griegs slægt,k428 hun har boet hos Ida, som holder meget af hende, nu har hun faat [#] stipendium for at studere ude. Hun ønsker saa at faa hilse paa eder, men syntes det var leit at komme saa aldeles uden videre, hvorfor jeg skulde ligesom anbefale hende. Jeg spurgte Asta igaar, om det vilde plage eder, men hun mente nei, da Elisabethk429 ogsaa synger tænkte jeg, det vilde passe ganske godt. Ja frøken Lund mener blot, at hun trænger til at faa se norske, da hun føler sig ensom. Hun er ikke ganske un ung vist et par og tredive aar, har sunget blot to aar med Mally,k430 men gjort saa mærkelige fremskridt, at hun fik stipendium. Der er i Paris en ung ven af mig, Olaf Schou,k431 hvis han kommer i eders vei, saa tag fat i ham, er Du snil, han er nemlig er pragtmenneske, Du vil ha glæde af. Det er ikke sandsynligt, at Du træffer han, da han bliver meget stille, fordi han er et svagt menneske, men det kunde jo hænde, jeg har bedt ham tale til Dig, om han skulde træffe Dig paa gaden. Han har et hjerteonde, det mærkelige er, at han, opvoxet i en fin, men svært snever høireslægt, er selv i opposition til alt snevert, er maler af begavelse, men har aldrig kunnet arbeide, er meget musikalsk, komponerer; men han er især et saa ædelt menneske, som jeg ikke har truffet magen til. Hans liv har hidindtil bestaaet i at hjælpe andre, der findes neppe nogen maler herhjemme, som han ikke har hj hjulpet, ja for alle, som kommer til ham, har han hjerte og pung aaben, saalangt han kan. Han er i høi grad et fantasimenneske, der vil I træffes, vi er nære gode venner. Saa lidt om herhjemme, jeg gad vidst, hvad I synes om Garborgs bog,k432 jeg synes, den er storartet og kan ikke finde, at den er saa dyster, men jeg var jo ræd, for jeg havde hørt, at G.k433 skulde være saa aldeles nedhrud nedbrudt, at han skulde ha affaci, saa jeg læste med angst, da jeg kom til himlen, blev jeg saa glad, at jeg græd. Jeg har været derude hos dem siden, jo G. saa træt ud [#] men farligt saa det ikke ud for mig. Huldak434 er kanske en for stærk kone for ham, men hun er ogsaa en god kone for ham paa mange punkter. Tuftenk435 er blit en stærk, klog gut, og de har et godt lint lunt hjem. Harriet er frisk og ser lige ung ud, hun er i fullt arbeide til alle tider, har sin malerskole,k436 som allerede nu har affødt flere dygtige malere, baade herrer og damer, hun har tillidshverv og en meget rep respekteret plads mellem kunstnerne. Werenskioldsk437 lever godt, han er saa hyggelig for tiden, saa oppe og interesseret for alt. Eilifsk438 har det godt, han er forresten ikke altid frisk, han har et nervøst hjerte, som ængster ham, Magda er tyk og god. Er det ikke fælt alt det, som foregaar med Sverdrup-Richter, Ragna Nilsenk439 gjorde et daarligt skridt med sin udtalelse i studentersamfundet, Bjørnsonk440 var fæl i sin første artikel især, uf det er fælt, alle er forfærdet over, at alt dette rodes i saadan.k441

[#] Asta fortalte, at dere vilde komme herop isommer, det skulde være deiligt, om vi fik sees, jeg har nu et helt hjemligt hjem nu, med egen husholdning og paa et landligt sted, nær byen alligevel.k442 Jeg har blot 10 minutter til elektrisk sporvogm sporvogn,k443 og saa er her jernbanek444 ofte. I maa komme herud til mig, hvis jeg bare er her, naar I kommer. Jeg havde iaar to torvmyrer paa høstudstillingen,k445 som var gode, bedre end paa flere aar, det gjør godt, for en er jo altid ræd, at alderen skal mærkes i svaghed, men det vilde jo være altfor tidligt. Jeg maa afsted til byen nu, derfor rabler jeg saa, at det vel neppe kan læses. Jeg sender et fotografi for at vise, hvorledes jeg nu ser ud, jeg er forresten magrere end, da dette isommer blev tat. Lev nu hjertelig vel, kjære venner, gid vi maatte mødes isommer. Kjærlig hilsen fra eders hengivne

Kitty.

22. desember 1905. Fra Kielland til J. og T. Lie

Brevs. 47

k446

Kjære venner. Glædelig jul ønsker jeg eder. Tusinde tak for den kraftige, fantasifulde bog.k447 Skriver siden mer om den. ‹Træt›heden har slugt mig til dato. Vi lever vel under vor Konge,k448 som er efter vort hjerte. Eders Kitty.

Monsieur Jonas Lie. 11.

Avenue de la Grande armée 11.

Paris.

7. juli 1908. Fra Kielland til Asta Lie Isaachsen

Brevs. 47

k449

Tirsdag 7. 7. 08.

Kjære Asta!

Hjertelig tak, fordi du skrev og fordi jeg fik telegrammet.k450 Jeg har hele tiden vært hos eder i tankerne gid jeg var hjemme og kunde være tilstede ved begravelsen,k451 som jeg var tilstede ved Thomasine[,]k452 men det kan ikke være saa. Det er et savn baade fordi jeg selv holdt saa uhyre meget af Jonas og fordi jeg vidste og følte, at han holdt af mig[.] Han var saa enestaaende som menneske, og en del af min lykkeligste tid hører han til, han og Thomasine, ja og dere alle. Hvor var ikke sølvbrylluppet deiligt, hver lille fest var en høitid, fordi vi hørte sammen alle. Vi mon alle fremdeles høre sammen gjennem livet. Det har vist vært en ligesaa hjærtelig som klog tanke at dere læste Garborgs bog,k453 for Jonas kom derved ind i fortiden, du har vistnok hjulpet ham til klarhed og glæde, ja vel vemod imellem. Jeg er saa glad, vi var sammen sidst, jeg skulde gjerne kommet til Flæskum engang, men jeg var selv ikke videre rar, maatte bare se til at greie min egen reise hertil, nu er jeg meget bedre har overgatovergit mig til overlæge Cappelen,k454 som har været snil og klog, vi er venner fra før, jeg er nu i arbeide paa landet. Jeg tænker paa eder alle og hver især, hilser hver især. Jeg sende[r]n28 disse ord. Lev vel alle og tak igjen, din hengivne

Kitty

Litteratur og forkortelser

Gudmundson, Inger M.L. (red.) 2017: Kitty Kielland. Tekster og katalog til utstilling ved Stavanger kunstmuseum/ Lillehammer kunstmuseum / Haugar Vestfold kunstmuseum. Uten Tittel forlag, Oslo.

Holm-Olsen, Anne Grete 2009: Jonas Lie. Brev 1851–1908. 3 bind. Novus Forlag, Oslo.

Kielland, Kitty L. 1893: «Fra Rue de Bac no. 10.» I: Samtiden 1893, s. 424–425.

Lange, Marit 1995: Harriet Backer. Gyldendal, Oslo. (2. opplag utgitt 2003).

Lie, Erik 1928: Erindringer fra et dikterhjem. Aschehoug, Oslo.

Lunde, Johs. 1978: Alexander L. Kielland. Brev 1869–1906. 4 bind. Gyldendal Norsk Forlag, Oslo.

Martens, Johannes Skancke 1967: Jonas Lie i Paris. Ernst G. Mortensens Forlag.

Skadberg, Gunnar A. 2009: Peder Severin Krøyer sett fra Stavanger – fødebyen. Wigestrand Forlag, Stavanger.

Skre, Arnhild 2011: Hulda Garborg. Nasjonal strateg. Samlaget, Oslo.

Skredsvig, Christian 1893: «Fra Avenue de la grande Armée No.7.» I: Samtiden 1893, s. 425–428.

Sørby, Hild 1983: Jærmaleriet fra landskap til visjon. Universitetsforlaget, Oslo.

Tschudi, Victor Plahte 2009: Brevkunstneren. Christian Skredsvig i Roma og Paris. Andresen & Butenschøn, Oslo.

Terjesen, Marianne 1990: Kitty Kielland. Et portrett. Gyldendal, Oslo.

Nettsøk

- Kristiania Adressebog (1882–)

- NAOB = Det Norske Akademis ordbok

- NB = Nasjonalbiblioteket

- Avisbasen

- SNL = Store norske leksikon

- sproget.dk

Noter og kommentarer

n1. For å få ro til skriving oppholdt han seg i København et par måneder før jul 1885.

n2. «Nogle betragtninger over Stiftsmødets forhandlinger angaaende Kvinders Deltagelse i Guds Ords forkyndelse», i Morgenbladet No. 691, forsiden 12. desember 1888.

n3. Trykt i Arne Garborg: Dagbøker frå Labråten. Utval ved Tor Obrestad, Aschehoug, 2001.

n4. Anne Grete Holm-Olsen utgav i 2009 samtlige bevarte brev skrevet av Jonas Lie, til sammen ca. 2000 brev i 3 bind. Utgaven inneholder også mindre hilsener på visittkort.

n5. Halvdan Strøm (1863–1949)

n6. Påskrift i margen på første side:

n7. Påskrift i margen på fjerde side:

n8. ‹…›] opphold i teksten hvor det tydelig skulle vært skrevet inn et navn

n9. Påskrift i margen på de første tre sidene:

n10. sic.

n11. Uten underskrift.

n12. Slutten mangler.

n13. i første side:

n14. sic.

n15. Innskutt setning langs margen.

n16. sic.

n17. sic.

n18. Tre uforståelige ord.

n19. Påskrift øverst på siste side:

n20. Påskrift øverst opp-ned på første side:

n21. Påskrift i venstre marg på første side:

n22. sic.

n23. sic.

n24. sic.

n25. sic.

n26. sic.

n27. Påskrift i venstre marg på første side:

n28. Papirtap, antatt manglende r satt til.

k1. Opplysning om brevet: «Sommeren 83?» skrevet med annen hånd øverst på brevet. «83» er senere strøket ut med blyant og erstattet med «84». Datert ut fra brevets innhold: Sommeren 1884 var eneste år Harriet Backer malte på Jæren, samt at svigerinnen Beate Kielland skulle reise til København. Dette tidfestes i Alexander Kiellands brev til Hegel 23.7.1884: «Beate og Baby begynder i overimorgen Reisen til Danmark». Kilde: Alexander L. Kielland Brev 1869–1906, bind II, s. 47.

k2. Kvalben] Kvalbein gård, beliggende like nordvest for Brusand, på sørvestre del av Jæren.

k3. concierge] (fr.) portner i en bygård.

k4. quittancen] (fr.) kvittering

k5. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k6. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k7. Glæsel] Antakelig Henri Glæsel (1853–1921), dansk arkitekt. Han studerte i Paris ved École nationale supéreure des Beaux-Arts. Tidligere identifisert til landskapsarkitekt Fritz Edvard Glæsel, men han studerte ikke i Paris.

k8. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k9. Min søster] Axeliane «Jane» Christiane Zetlitz Holm, født Kielland (1852–1913).

k10. min svoger] Danchert Krohn Holm (1844–1905), lege.

k11. Gunnar Heiberg] Gunnar Heiberg (1857–1929), forfatter, teaterkritiker, m.m. Teatersjef ved Den nationale Scene i Bergen 1882–1889.

k12. Børgs] Antakelig Johan Bøgh (1848–1933), sceneinstruktør ved Den nationale Scene i Bergen 1881–1884 og hans kone Wencke Bøgh, født Gran (1852–1916).

k13. Fru Oda Peterssen] Oda Peterssen, født Nielsen (1851–1936), dansk skuespiller.

k14. Casino] Dansk teater, grunnlagt 1847 i København.

k15. Froufrou] Skuespill av franskmennene Henri Meilhac og Ludovic Halévy, utgitt i 1869. Stykket ble spilt minst 4 ganger i Bergen, fra fredag 13. juni til mandag 16. juni. Kilde: Bergens Aftenblad.

k16. Nilsen] Martinius Nielsen (1859–1928), dansk skuespiller og teaterdirektør.

k17. Alexander] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty.

k18. sin bog] Romanen Fortuna, utgitt i november 1884.

k19. Bjørnsons] Bjørnstjerne Bjørnsons roman Det flager i Byen og på Havnen som kom i handelen i oktober 1884.

k20. Allik] Kallenavn på Alexander L. Kielland.

k21. min svigerinde til Kjøbenhavn en tur] Beate Kielland, født Ramsland (1850–1923), gift med Alexander L. Kielland. Brevet dels datert etter denne opplysningen i Kiellands brev til Hegel 23.7.1884: «Beate og Baby begynder i overimorgen Reisen til Danmark». Kilde: Alexander L. Kielland Brev 1869–1906, bind II, s. 47.

k22. min tante fru Sømme] Johanne Margrethe «Hanna» Sømme, født Kielland (1823–1908).

k23. tre døttre] Johanne, Anna, Lisbeth.

k24. min søster] Axeliane «Jane» Christiane Zetlitz Holm, født Kielland (1852–1913).

k25. Magda] Fredrikke Magdalene «Magda» Kielland (1855–1931). Kiellands kusine som i en periode hadde bodd i Paris. I 1888 gift med maleren Eilif Peterssen.

k26. maleren Ulfsten] Nikolai Ulfsten (1854–1885), maler. Fra våren 1883 leide han et gammelt jærhus på Nærland ved Hå, nord for der Kitty opphold seg.

k27. Peterssen] Eilif Peterssen (1852–1928), maler.

k28. moder] Anne Marie Peterssen, født Andersen (1812–1887).

k29. den kjedelige Larsen] Uidentifisert person.

k30. Zolas sidste roman] Trolig romanen La joie de vivre av Émile Zola, utgitt i februar 1884.

k31. Bjørnsons] Bjørnstjerne (1832–1910) og Karoline Bjørnson (1835–1934). De bodde i Paris årene 1882–1887.

k32. Runebergs] Walter Runeberg (1838–1920), finsk billedhugger og hustru Lina, bosatt i Paris fra 1876–1893.

k33. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k34. Opplysning om brevet: [1884] påført brevet med annen hånd i etterkant. Årstall fastsatt ut fra opplysningen i brevet om at Harriet Backer oppholdt seg i Larvik og malte der.

k35. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k36. min søster] Dagmar Skavlan, født Kielland (1855–1931), gift i 1879 med litteraturhistoriker Olaf Skavlan (1838–1891). De var bosatt i Kristiania i Oscarsgate 35, 4. etasje. Kilde: Kristiania Adressebog 1884.

k37. fru Michelet i Laurvig] Johanne Michelet, født Bruun (1840–1887), gift med amtmann i Jarlsberg og Larvik amt Carl J. Michelet. Harriet Backer malte verket Interiør fra Nanset under besøket hos sin barndomsvenninne.

k38. min søsters skyld … nærmere] Dagmar ventet sitt andre barn. Ingar ble født 12. februar 1885.

k39. Werenskiold] Erik Werenskiold (1855–1937), maler.

k40. kunstnersexa] sexa: svensk betegnelse på et måltid klokken 6 om ettermiddagen. Kilde: NAOB.

k41. billedhugger Börjeson] Johan Laurentius Börjeson (1835–1910), svensk billedhogger.

k42. holdtes i byens ældste locale] Festen ble holdt i «Café Royal» på hjørnet av Rådhusgaten og Kirkegaten, nåværende Rådhusgaten 11 kalt «Stattholdergården». Festen holdt 18. desember ble omtalt i Dagbladet fredag 19. desember 1884.

k43. Bjørn] Bjørn Bjørnson (1859–1942), skuespiller og teatersjef.

k44. Wang] Antakelig Jens Wang (1859–1926), maler og teatermaler.

k45. Skeibrok] Mathias Skeibrok (1851–1896), billedhugger.

k46. Erik Gude] Antakelig Erik Anker Gude (1855–1940), ingeniør og forretningsmann. Sønn av maleren Hans Gude.

k47. Agathe Grøndahl] Agathe Backer Grøndahl (1847–1907), pianist og komponist. Søster av Harriet Backer.

k48. frøken Rytterager] Johanne Olivia Hoffeldt Rytterager (1849–1924), pianistinne. I 1881 gift med legen H.J. Thue. Kilde: Morgenbladet 24. juni 1924.

k49. Fru Ragna Nielsen født Ulman] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k50. din søster fru Nissen] Erika Nissen, født Lie (1845–1903). Pianist. Søster av Thomasine Lie.

k51. Malstrømmen] Romanen En Malstrøm. Fortælling af Jonas Lie, utgitt desember 1884.

k52. Skavlans] Søsteren Dagmar, født Kielland (1855–1931) og hennes mann Olaf Skavlan (1838–1891).

k53. Mariane] Marianne, karakter i romanen En Malstrøm.

k54. madam Bruvold] En karakter i fortellingen «En Hverdagshistorie. Af K. E.», publisert i Nyt Tidsskrift 1884, s. 401–411. Forfatteren var Dikken Zwilgmeyer (1853–1913).

k55. Skredsvigs] Christian Skredsvig (1854–1924), maler og forfatter. I Nyt Tidsskrift 1884, s. 591–609, hadde han to fortellinger: «To atelierhistorier»: «I. I Leienfelderhof.» «II. Soirée hos excellensen.»

k56. Skavlan] Olaf Skavlan (1838–1891), litteraturhistoriker og redaktør. Utgiver og grunnlegger av Nyt Tidsskrift som utkom fra 1882 til 1887. Kiellands svoger.

k57. Mikael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k58. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k59. «Det flagger»] Bjørnstjerne Bjørnsons roman Det flager i Byen og på Havnen som kom i handelen i oktober 1884.

k60. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k61. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k62. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k63. Bjørnsons] Bjørnstjerne (1832–1910) og Karoline Bjørnson (1835–1934). De bodde i Paris årene 1882–1887.

k64. Inga Thommesen] Karen Inga Thomesen, (1848–?), giftet seg i Paris 22. juni 1893 med lege Harald Kjeldsberg (1852–1911). Søster av Sofie Werenskiold.

k65. faderen] Thomes Thomesen (1816–1887), skipsreder.

k66. Opplysning om brevet: Brevet er delt i to deler, 2 dobbeltblad med 8 sider tekst + 1 bl. med en side tekst. Uvisst om de er sendt samtidig til Lie.

k67. Oscarsgade 35] Kielland bodde hos søsteren Dagmar (1855–1931) og hennes mann Olaf Skavlan (1838–1891). Leiligheten var i 4. etasje. Kilde: Kristiania Adressebog 1884.

k68. Alexander] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty.

k69. Blix] Elias Blix (1836–1902), forfatter, målmann og Venstre-politiker. Statsråd i Kirkedepartementet 1884–1888.

k70. Sverdrup] Johan Sverdrup (1816–1892), jurist og Venstre-politiker. Statsminister fra juni 1884.

k71. Min oncle rigsretspræsidenten] Jacob Lange (1833–1902), jurist og Venstre-politiker. Gift med søster til Kiellands mor.

k72. min søster] Dagmar Skavlan, født Kielland (1855–1931).

k73. Øverland] Ole Andreas Øverland (1855–1911), arkivassistent ved Riksarkivet. I statsbudjettet for 1885 ble han bevilget 2000,- kr til fortsatt utarbeidelse av Illustreret Norges Historie, og tilvarende i flere år etter. Den årlige diktergasjen var på 1600,- kr.

k74. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k75. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k76. Bjørnsons] Bjørnstjerne (1832–1910) og Karoline Bjørnson (1835–1934). De bodde i Paris årene 1882–1887.

k77. Ragna Nielsen] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k78. fru Schjøtt] Mathilde Schjøtt, født Dunker (1844–1926), forfatter og kvinnesaksforkjemper.

k79. fru Vibe] Johanna Vibe, født Nicolaysen (1845–1917), gift med ingeniør Ferdinand Ludvig Vibe (1838–1912). Amalie Skram var i en periode leietaker hos fru Vibe.

k80. Sarses kreds] Kretsen rundt Maren Sars, født Welhaven (1811–1898) og hennes familie. Hun holdt salong i sitt hjem for den intellektuelle eliten i Kristiania.

k81. Dit brev til fru Nilsen] Jonas Lies brev datert 3. januar 1885 til Ragna Nielsen med kommentarer til hennes forslag om fellesundevisning for piker og gutter. Trykt i Holm-Olsen 2009, brev nr. 916.

k82. pastor Heuch] Johan Christian Heuch (1838–1904), teolog.

k83. en artikel over det emne … juni sidste aar] Michael Johan Færden (1836–1912): «Kvindespørgsmaalet I–IV». Luthersk Ugeskrift, delt over fire nummer i juni 1884. Færden skrev som redaktør for tidsskriftet.

k84. en noksaa skarp imødegaaelse … bladet] Kiellands artikkel «Et Indlæg i Kvinde-Sagen», trykt i Luthersk Ugeskrift 28. mars 1885, s. 209–215.

k85. Madam Bruvold] En av karakterene i fortellingen «En Hverdagshistorie. Af K. E.». Publisert i Nyt Tidsskrift 1884, s. 401–411. Forfatteren var Dikken Zwilgmeyer (1853–1913).

k86. en anden… træffe nogle i min familie] Kiellands fortelling «Mors kjæledegge», trykt anonymt under signaturen «L» i Nyt Tidsskrift 1885, s. 282–299.

k87. i Laurvig] Harriet Backer malte verket Interiør fra Nanset under besøket hos sin barndomsvenninne Johanne Michelet, bosatt i Larvik.

k88. Michelet] Carl Johan Michelet (1826–1902), jurist og amtmann i Jarlsberg og Larvik amt.

k89. frue] Johanne Michelet, født Bruun (1840–1887).

k90. Werenskiolds] Kunstnerekteparet Erik (1855–1937) og Sofie Werenskiold (1849–1926).

k91. eders Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k92. Skavlan] Olaf Skavlan (1838–1891), litteraturhistoriker og redaktør. Kiellands svoger.

k93. Werenskiold] Erik Werenskiold (1855–1937), maler.

k94. Sofie] Sofie Marie Werenskiold, født Thomesen (1849–1926), maler.

k95. gutten] Werner Werenskiold, født 28. april 1883, eldste sønn.

k96. portrait af Amund Helland] Werenskiolds portrett av geologen Amund Helland (1846–1918) eies av Nasjonalmuseet.

k97. W.] Werenskiold

k98. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k99. salonen] Salongen eller Salon de Paris: en årlig utstilling som skulle vise det nyeste innen samtidskunsten.

k100. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k101. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k102. Inga] Karen Inga Thomesen, (1848–?), giftet seg i Paris 22. juni 1893 med lege Harald Kjeldsberg (1852–1911). Søster av Sofie Werenskiold.

k103. gamle Thommesen] Thomes Thomesen (1816–1887), skipsreder.

k104. Skredsvig stakkels dem] Ekteparet Christian Skredsvig (1854–1924), maler, og kona Maggie, født Plahte. I Paris januar 1885 døde deres eneste barn Daisy av bronkitt som hadde utviklet seg til lungebetennelse.

k105. Konow] Wollert Konow (1847–1932), gårdbruker og Venstre-politiker.

k106. Opplysning om brevet: 1 dobbeltbl., 6 sider med tekst.

k107. Oscarsgade 35] Kielland bodde hos søsteren Dagmar (1855–1931) og hennes mann Olaf Skavlan (1838–1891). Leiligheten var i 4. etasje. Kilde: Kristiania Adressebog 1884, 1886

k108. Alexander] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty.

k109. statsraad Blix] Elias Blix (1836–1902), forfatter, målmann og Venstre-politiker. Statsråd i Kirkedepartementet 1884–1888.

k110. oncle Lange] Jacob Lange (1833–1902), jurist og Venstre-politiker. Gift med søster til Kiellands mor.

k111. Alliks] Kallenavn på Alexander L. Kielland.

k112. Færden] Michael Johan Færden (1836–1912), teolog.

k113. Heuch] Johan Christian Heuch (1838–1904), teolog.

k114. modsvar … i Luthersk Ugeskrift] Kiellands artikkel «Et Indlæg i Kvinde-Sagen», trykt i Luthersk Ugeskrift 28. mars 1885, skrevet som et motinnlegg til Færden og Heuchs syn blant annet på kvinnesak som kristendomsfientlig.

k115. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k116. «En hanske»] Bjørnstjerne Bjørnsons skuespill En Hanske, utgitt i 1883.

k117. Færdens artikel … 1884] «Kvindespørgsmaalet I–IV». Luthersk Ugeskrift, delt over fire nummer i juni 1884. Færden skrev som redaktør for tidsskriftet.

k118. Min søster] Dagmar Skavlan, født Kielland (1855–1931).

k119. har faaet en søn for en uge siden] Ingar Kielland Skavlan, født 12. februar 1885.

k120. Bjørnsons] Bjørnstjerne (1832–1910) og Karoline Bjørnson (1835–1934). De bodde i Paris årene 1882–1887.

k121. Skredsvigs] Ekteparet Christian Skredsvig (1854–1924), maler, og kona Maggie, født Plahte.

k122. Inga] Karen Inga Thomesen, (1848–?), giftet seg i Paris 22. juni 1893 med lege Harald Kjeldsberg (1852–1911). Søster av Sofie Werenskiold.

k123. udlodning … vore bedste malere] Lotteri med bidrag fra 18 kunstnere samt aftenunderholdning med musikk og opplesning ble avholdt til inntekt for «Understøttelsesfond for kvindelige Studerende». Stor annonse i Dagbladet for onsdag 11. februar 1885.

k124. Opplysning om brevet: Telegram sendt fra Kristiania til Paris til Lies adresse: Avenue Carnot 4 Paris.

k125. 2 45] Siste tall er trolig klokkeslettet

k126. Opplysning om brevet: Utkast. Det originale utkastet er tildels uleselig med mange rettelser og overstrykninger. Her gjengis Holm-Olsens tolkning brev nr. 927, i Jonas Lie Brev (2009).

k127. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k128. Præsten Larsen] Morten Larsen, dansk prest for den norsk-danske menighet i Paris fra 1881.

k129. Lunde] Herman Lunde (1841–1932), prest i menigheten fra 1876–1888. Gift med Inga Agathe, født Backer (1842–1915), musikklærer og søster av Harriet Backer.

k130. Opplysning om brevet: 1 dobbeltblad.

k131. Bjørnsons] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k132. Min oncle] Jacob Lange (1833–1902), jurist og Venstre-politiker. Gift med søster til Kiellands mor.

k133. Blix] Elias Blix (1836–1902), forfatter, målmann og Venstre-politiker. Statsråd i Kirkedepartementet 1884–1888.

k134. Skavlans] Olaf Skavlan (1838–1891), litteraturhistoriker og redaktør. Svoger av Kielland.

k135. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k136. løsrive sig og blive færdig] Backer malte på verket Interiør fra Nanset under besøket hos sin barndomsvenninne Johanne Michelet, bosatt i Larvik.

k137. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k138. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k139. Opplysning om brevet: Skrevet til Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie. I 1886 bodde hun i Paris sammen med foreldrene. Slutten mangler.

k140. Fleskum] Gård beliggende ved Dælivann i Bærum. Sommeren 1886 samlet Christian Skredsvig kunstnervenner her for å male sammen: Harriet Backer, Kitty L. Kielland, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen og Erik Werenskiold.

k141. Alexanders] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty. Han bosatte seg i Cernay-la-Ville utenfor Paris med familien fra begynnelsen av oktober 1886 til 3. oktober 1887.

k142. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k143. concierge] (fr.) portner i en bygård.

k144. St Lagare] Trolig skrivefeil for Lazare.

k145. omnibus] Offentlig transportmiddel, vogner i én eller to etasjer trukket av 2 til 3 hester.

k146. Beate] Beate Kielland, født Ramsland (1850–1923), gift med Alexander L. Kielland.

k147. Magda] Fredrikke Magdalene «Magda» Kielland (1855–1931). Kiellands kusine som i en periode bodde i Paris. I 1888 gift med maleren Eilif Peterssen.

k148. «Kvinnan i forntiden, nutiden og framtiden»] Roman av den tyske sosialisten August Bebel (1840–1913), utgitt 1883. Oversatt til svensk av Frithiof Hellberg i 1885. Boken utkom i utallige opplag.

k149. Strindberg] August Strindberg (1849–1912), svensk forfatter og dramatiker.

k150. Othmarshausen Aargau] August Strindberg var bosatt en periode i Othmarsingen i Aargau i Sveits.

k151. mdl. Guemain] Mademoiselle Guemain var en fransk dame som ga undervisning i fransk til mange skandinaver: Georg Brandes, Magdalene Thorensen m. fl.

k152. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k153. Michael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k154. Garborg] Arne Garborg (1851–1924), forfatter.

k155. sin sæter] Hytta «Kolbotn» ligger ved Savalen i Alvdal, Østerdalen.

k156. to kapitler færdige] Gjelder Garborgs roman Mannfolk, som utkom månedskiftet november/desember 1886.

k157. fru Lars Holsts] Fernanda Nissen, født Thomesen (1862–1920). Gift med Lars Holst fra 1882 til 1895, senere gift med Oscar Egede Nissen.

k158. coteri] eg. coterie/koteri = gruppe meningsfeller som omgås hverandre og utestenger andre. Kilde: NAOB.

k159. frøken Thoresen] Cecilie Thoresen Krog (1858–1911). Hun tok eksamen artium i 1882 og var deretter student ved universitetet som første kvinne Norge. Hun var med å stifte Kvinnestemmerettsforeningen i 1885. Gift med Fredrik Krog i 1887.

k160. Sagathun] Sagatun folkehøyskole, Hamar. Grunnlagt i 1864 av Olaus Arnesen med flere. Viggo Ullmann og Herman Anker inviterte fra 4. august og noen dager til Sagatun for samtaler og diskusjon om aktuelle spørsmål i tiden. Kilde: Fredrikshalds Tilskuer 10. juli 1886.

k161. Ullman] Viggo Ullmann (1848–1910), pedagog og Venstre-politiker.

k162. søsteren] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k163. Opplysning om brevet: Årstall fastsatt ut fra innholdet: Arne og Hulda Garborgs sønn, Tuften, ble født 25. mai 1888. Brevet er skrevet i to omganger. Skrivepapir påtrykt japanske motiver i to farger med ulikt motiv på hver av de tre arkene.

k164. Vig pr. Thime station] Vig/Vik omtales som en stolpebu leiet av Kielland, beliggende ut mot havet vest for Bryne, sør for Orre. Kilde: Sørby 1983:21. Thime station heter nå Bryne stasjon, Jæren.

k165. i Kjøbenhavn] Den store Nordiske Industri- og Landbrugs- og Kunstutstilling ble arrangert i København vår/sommer 1888. Kielland hadde to malerier utstilt: katalognr. 732: Sommernat ved Søen, 733: Efter Solnedgang.

k166. Viggo Johannesen] Viggo Johansen (1851–1935), dansk maler.

k167. frue] Martha Johansen, født Møller (1861–1929). Gift med Viggo Johansen i 1880.

k168. fru Ancker] Anna Ancher, født Brøndum (1859–1935), dansk maler.

k169. mand] Michael Peder Ancher (1849–1927), dansk maler. Giftet seg i 1880 med Anna Ancher, født Brøndum.

k170. Pietro Krohn] Pietro Købke Krohn (1840–1905), dansk kunstner.

k171. Krøyer] Peder Severin Krøyer (1851–1909), dansk maler.

k172. Allik] Kallenavn på Alexander L. Kielland.

k173. røden] den røde. Kilde: NAOB.

k174. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k175. Yngvar Nielsen] Yngvar Nielsen (1843–1916), historiker og geograf. Fra 1877 var han bestyrer for Universitetets Etnografiske Museum.

k176. Alliks] Broren Alexander og familien bodde på Aarre (Orre), ute ved kysten på Jæren, litt lenger nord enn Vig.

k177. præsten Meyer] Anton Christian Meyer (1842–1919), prest i Time 1878 til 1888.

k178. Fru Meyer] Gertrud Marie Meyer, født Reimers (1843–?).

k179. præstens søster] Presten hadde to ugifte søstre, Magdalene Meyer (1836–1913) og Margrete Marie Meyer (1844–1918). Den eldste ble bestyrer ved Bergen Barneasyl i 1890 og den yngste var tilknyttet samme som lærerinne. Usikkert hvem som var på besøk hos broren i 1888.

k180. præstegaard] Lye prestegård i Time, Jæren.

k181. oldefader Kielland] Gabriel Schanche Kielland (1760–1821), kjøpmann og konsul. Kiellands farfars far.

k182. kone … hedte Bull] Johanne Margrethe Kielland, født Bull (1756–1818). Giftet seg i 1783 med Gabriel Schanche Kielland.

k183. oldefader Zetlitz har været præst] Jens Zetlitz (1761–1821), prest og dikter. I 1790 ble han personellkapellan i Time og giftet seg 1791 med prestens datter, Maren Elisabeth «Elisa» Bull (1761–1801), søster av før nevnte.

k184. Fædraheimen] Nynorskspråklig ukeblad startet av Arne Garborg i 1877 med undertittel: Eit Blad til det norske Folk. Mortensson-Egnund var redaktør 1883–1891.

k185. Garborgs] Arne Garborg (1851–1924), forfatter.

k186. Garborgs søn] Arne Olaus «Tuften» Fjørtoft Garborg (1888–1968).

k187. Garborgs kones første mand] Hulda Garborg, født Bergersen (1862–1934), forfatter og kulturarbeider. Giftet seg med Arne Garborg i desember 1887. Hvilken mann det her siktes til, er uklart da Hulda hadde kun ett ekteskap, og det var med Arne Garborg.

k188. Holsts] Lars Holst (1848–1915), jurist og Venstre-mann. Redaktør av Dagbladet fra 1883.

k189. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k190. kunstnerfølge] Backer var på studietur til Eggedal med Juliane Langberg, Gerhard Munthe og Christian Skredsvig. Kilde: Lange 1995:152.

k191. Krøyer … gjennemreise … Allik] Den danske maleren Peder Severin Krøyer, som var født i Stavanger, var på besøk 21. juli 1888. Han kom med tog fra Stavanger til Thime stasjon. Kilde: Skadberg 2009:83ff.

k192. Opplysning om brevet: Skrivepapir påtrykt japanske motiver i to farger med ulikt motiv på hver av de to dobbeltarkene.

k193. Viig] Vig/Vik omtales som en stolpebu leiet av Kielland, beliggende ut mot havet vest for Bryne, sør for Orre. Kilde: Sørby 1983:21.

k194. første ophænging] Gjelder Statens Kunstudstilling, nåværende Høstutstillingen, 1888. Kielland hadde fått antatt 5 bilder: Katalognr. 95: Efter Regnveir, 96: Fra Jæderen, 97: Ved Seinen, 98: Sommerdag paa Jæderen, 99: Stilleben.

k195. min præst] Anton Christian Meyer (1842–1919), prest i Time 1878 til 1888 og bodde på Lye prestegård ved nåværende Bryne tettsted.

k196. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k197. Berchtesgaden] Fjellandsby 180 km syd for München i den tyske delstaten Bayern. Sommeroppholdssted for Lies og Henrik Ibsen.

k198. din Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k199. konen] Hulda Garborg, født Bergersen (1862–1934), forfatter og kulturarbeider. Giftet seg med Arne Garborg i desember 1887.

k200. Arne Garborg (1851–1924), forfatter.

k201. den discussion om kjærlighed] Arne Garborgs innlegg «Diskussionen om Kjærlighed», i Ny Jord, juli 1888, s. 3–16.

k202. Ny jord] Ny Jord, 14 Dags Skrift for Literatur, Videnskab og Kunst, et radikalt dansk tidsskrift som ble utgitt fra januar i 1888 til juni 1889. Redaktør: Carl Johan Behrens.

k203. brochure] Fri Skilsmisse. Indlæg i Diskussionen om Kjærlighed, hefte utgitt av Arne Garborg, Bergen, november 1888.

k204. brev fra Garborg] Brevet er trolig ikke bevart.

k205. barnet kom til] Arne Olaus «Tuften» Fjørtoft Garborg, født 25. mai 1888. Arne og Hulda Garborgs eneste barn.

k206. fru Benediktsons død] Victoria Benedictson, født Bruzelius (1850–1888), svensk forfatter og dramatiker med pseudonymet Ernst Ahlgren. Hun begikk selvmord 21. juli 1888.

k207. fru Edgren] Anne Charlotte Edgren, født Leffler (1849–1892), svensk dramatiker.

k208. Ada Ravnkilde … ogsaa] Adele Marie «Adda» Ravnkilde (1862–1883), dansk forfatter. Hun begikk selvmord grunnet ulykkelig kjærlighet.

k209. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k210. Bs] Bjørnsons

k211. Skavlan] Olaf Skavlan (1838–1891), litteraturhistoriker og redaktør. Kiellands svoger.

k212. min svoger Holm] Danchert Krohn Holm (1844–1905), lege. Gift med Kiellands søster Jane.

k213. denne sag med Richter] Om Ole Richter, norsk statsminister som skjøt seg i Stockholm 15. juni 1888 etter rykter om illojalitet. Særlig hadde ord fra Bjørnson rammet ham tungt.

k214. Daa] Ludvig Daae (1829–1893), politiker. Gift med Anna Christine, søster av Olaf Skavlan.

k215. Otilie Engelhardt] Othilie «Oda» Engelhart, født Lasson (1860–1935), maler.

k216. Engelhardt] Jørgen Engelhart (1852–1921), grosserer. Gift med Oda i 1881.

k217. Fra Otilie Engelhardt … skade dem] Henspeiler på skilsmisse for Oda som flyttet fra mannen i 1883 og etter hvert slo seg sammen med maleren Christian Krohg og fikk et barn med ham i 1885. Skilsmissen ble innvilget, og Krohg og Oda giftet seg 4. oktober 1888.

k218. Jacob] Jacob Kielland Sømme (1862–1940), maler. Kiellands fetter.

k219. Lili] Caroline «Lili» Sømme, født Holmsen (1869–1934).

k220. hos Sømmes] Trolig hos Hanna og Jacob Sømme, foreldrene til Jacob, tante og onkel til Kielland.

k221. på øen] Holmen «Sølyst» hvor familien Sømme hadde sin bolig fra ca. 1860, beliggende like utenfor Stavanger, nå landfast.

k222. Fædraheimen] Nynorskspråklig ukeblad startet av Arne Garborg i 1877 med undertittel: Eit Blad til det norske Folk. Mortensson-Egnund var redaktør 1883–1891.

k223. Strindberg] August Strindberg (1849–1912): «Qvinnosaken enligt Evolutionsteorin» i Ny Jord 1888, s. 385–403.

k224. G.] Garborg

k225. bindegalt] helt feil, fullstendig galt. Kilde: NAOB.

k226. Lars Holst] Lars Holst (1848–1915), jurist og Venstre-mann. Redaktør av Dagbladet fra 1883.

k227. Michael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k228. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k229. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k230. Opplysning om brevet: Årstall påført med blyant ved annen hånd. Datering fastsatt ut fra opplysninger i brevet om Hertzbergs sølvbryllup i 1864, og onkelen Jacob Kiellands død.

k231. Sandviken] Sandvika i Bærum. Kielland og Harriet Backer var delvis bosatt her fra medio november 1888 til oktober 1891. De leide seg blant annet inn ved Walles hotel, som lå like ved dagens Rådhus.

k232. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k233. statsraad Hertzberg] Nils Hertzberg (1827–1911), skolemann og politiker.

k234. 25 aar siden … brudepige hos dem] Nils Hertzberg og Martha Catharina Marie, født Clauson (1844–1928). De giftet seg 6. desember 1864.

k235. Magda] Fredrikke Magdalene «Magda» Kielland (1855–1931). Kiellands kusine. I 1888 gift med maleren Eilif Peterssen.

k236. Oncle Jacobs (Magdas fars) død] Jacob Kielland, født 1825, offiser og politiker. Døde i Stavanger 19. oktober 1889.

k237. Alexander] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty.

k238. Allik] Brorens kallenavn.

k239. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k240. BB] Bjørnstjerne Bjørnson.

k241. Agathes] Agathe Backer Grøndahl (1847–1907), pianist og komponist. Søster av Harriet Backer.

k242. Munthe] Gerhard Munthe (1849–1929), kunstner, og konen Sigrun, født Sandberg (1869–1957).

k243. Werenskiolds] Kunstnerekteparet Erik Werenskiold (1855–1937) og Sofie Werenskiold, født Thomesen (1849–1926).

k244. Skredsvigs] Ekteparet Christian Skredsvig (1854–1924), maler, og kona Maggie, født Plahte.

k245. min geburtsdag] 8. oktober, Kielland fylte 46 år.

k246. præsten Meyer] Anton Christian Meyer (1842–1919), residerende kapellan ved Domkirken i Stavanger fra 29. desember 1888.

k247. frue] Gertrud Marie Meyer, født Reimers (1843–?).

k248. Skredsvigs … deiligt hjem … flink] Skredsvig holdt på med å sette Fleskum i stand, etter at svigerfaren Frithjof Plahte i 1888 kjøpte stedet til ekteparet i datteren Maggies navn.

k249. til Risør] Backers søster, Inga Agathe Lunde, født Backer (1842–1915), musikklærer, og presten Herman Lunde (1841–1932) var bosatt i Risør hvor han var sogneprest 1881–1891.

k250. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k251. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k252. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k253. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k254. Inga] Karen Inga Thomesen, (1848–?), giftet seg i Paris 22. juni 1893 med lege Harald Kjeldsberg (1852–1911). Søster av Sofie Werenskiold.

k255. Opplysning om brevet: 1 dobbeltblad + 1 løst blad. Brevet er skadet ved reparasjon med tape.

k256. Sandviken] Sandvika i Bærum. Kielland og Harriet Backer var delvis bosatt her fra medio november 1888 til oktober 1891. De leide seg blant annet inn ved Walles hotel, som lå like ved dagens Rådhus.

k257. digtene] Trolig Jonas Lies Digte, utgitt i desember 1889. Boken inneholder dikt skrevet fra 1855 til utgivelsesåret.

k258. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k259. i Risør] Backers søster, Inga Agathe Lunde, født Backer (1842–1915), musikklærer, og presten Herman Lunde (1841–1932) var bosatt i Risør hvor han var sogneprest 1881–1891.

k260. Alexanders ældste gut] Jens Zetlitz Kielland (1873–1926), forfatter. Eldste barn til Alexander L. og Beate Kielland.

k261. omnibustager] Offentlig transportmiddel. Vogner i én eller to etasjer trukket av 2 til 3 hester. Noen vogner hadde muligheter for å sitte på taket uten overdekning.

k262. Garborg] Arne Garborg (1851–1924), forfatter.

k263. Svein Uræd] Eventyrkomedie i 5 akter av Nordahl Rolfsen (1848–1928) med nyskrevet musikk av Ole Olsen (1850–1927). Det hadde premiere på Christiania Theater 4. mars 1890 og ble en kassasuksess.

k264. forasede] trett og utmattet. Kilde: sproget.dk.

k265. Frøken Jul] Johanne Juell (1867–1950), skuespiller, i rollen som prinsessen. Hun er kjent som Johanne Dybwad, gift med Vilhelm Dybwad i 1891.

k266. frøken Brun] Constance Bruun (1863–1894), skuespiller, født i Stavanger.

k267. Bjørn] Bjørn Bjørnson (1859–1942), skuespiller og teatersjef. Han hadde hovedrollen som Svein Uræd.

k268. fru Heiberg] Didi Heiberg, født Tollefsen (1863–1915), skuespiller. Gift med Gunnar Heiberg.

k269. «Midas»] Kong Midas, teaterstykke av Gunnar Heiberg (1857–1929). Stykket ble avvist av Christiania Theater, men uroppført ved Det kongelige Teater i København 16. januar 1890.

k270. Hun] Didi Heiberg hadde hovedrollen som Anna Hielm.

k271. Werenskiolds] Kunstnerekteparet Erik Werenskiold (1855–1937) og Sofie Werenskiold, født Thomesen (1849–1926).

k272. fru Thomesen] Uidentifisert person.

k273. Kjørbo] En gård beliggende ved munningen av Sandvikselva, rett utenfor Sandvika sentrum.

k274. et yndig motivt … birker] Motivet kan være det som ble til maleriet Sommernat i Sandviken, datert 1891.

k275. Sigrun Munthe] Sigrun Munthe, født Sandberg (1869–1957).

k276. Ragna Nilsen] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k277. Agathe Grøndahl] Agathe Backer Grøndahl (1847–1907), pianist og komponist. Søster av Harriet Backer.

k278. studentersamfundet] Det Norske Studentersamfund, DNS, grunnlagt i 1813. Holdt til i eget hus i Universitetsgata 26 fra 1860 til 1918.

k279. Irgens Hansens] Johan Irgens Hansen (1854–95), kritiker, teatersjef.

k280. «Democrati og almue»] Trykt foredrag holdt i Studentersamfundet 8. mars 1890, 22 s.

k281. Oscar Jæger] Oscar Jæger (1863–1933), samfunnsøkonom, politiker og studentleder.

k282. Hans Jæger] Hans Jæger (1854–1910), forfatter og bohêm.

k283. Sverdrup] Johan Sverdrup (1816–1892), jurist og Venstre-politiker. Statsminister fra juni 1884, men tapte valget i 1889.

k284. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k285. Midas's forkastelse] Diskusjon om teaterstykket Kong Midas av Gunnar Heiberg (1857–1929). Stykket ble avvist av Christiania Theater, men uroppført ved Det kongelige Teater i København 16. januar 1890. Stykket var et nokså direkte angrep på Bjørnson som blandet seg inn i personlige forhold. Kilde: SNL.

k286. B.B.] Bjørnstjerne Bjørnson.

k287. Keilhau] Harald Keilhau (1854–1890), jurist.

k288. Garborg] Arne Garborg (1851–1924), forfatter.

k289. De kommer jo hjem] Garborgs hadde bodd vinteren utenfor München.

k290. Kolbotten] Garborgs hytte «Kolbotn» ved Savalen i Alvdal, Østerdalen.

k291. G.] Garborg

k292. Hans bog] Romanen Hjaa ho Mor, utgitt i slutten av mars 1890.

k293. Gram] Karakteren Gabriel Gram forekommer i flere av Garborgs bøker.

k294. konen] Hulda Garborg, født Bergersen (1862–1934), forfatter og kulturarbeider.

k295. gutten] Arne Olaus «Tuften» Fjørtoft Garborg, født 25. mai 1888. Arne og Hulda Garborgs eneste barn.

k296. Ullmans] Trolig Viggo og Vilhelmine Ullmann.

k297. Opplysning om brevet: Skrevet over minst to dager. Brevet er skadet ved reparasjon med tape.

k298. Sandviken] Sandvika i Bærum. Kielland og Harriet Backer var delvis bosatt her fra medio november 1888 til oktober 1891. De leide seg blant annet inn ved Walles hotel, som lå like ved dagens Rådhus.

k299. doctoren] Hagbarth Strøm (1854–1912), lege og senere professor og en foregangslege i kirurgi. I 1891 arbeidet han ved en privatklinikk for kirurgiske sykdommer i Kristiania. Kilde: Opplysning gitt muntlig av Øivind Larsen, professor emeritus i medisinsk historie, Universitetet i Oslo.

k300. Jeg er bedre … saaledes] Det er litt usikkert hva hun led av, men hun gjennomgikk to operasjoner. Hagbarth Strøm foretok den første rundt juletider 1890. Først etter den andre senvinteren 1892, ble hun betydelig bedre.

k301. jeg har faat være med til et par] Trolig skjedde dette ved privatklinikken for kirurgiske sykdommer som Hagbarth Strøm arbeidet ved. Fra 1889 tok man i bruk aseptikk som et hygienisk tiltak ved offentlige sykehus, og da var ikke lenger mulig for andre å overvære et inngrep. Kilde: Opplysning gitt muntlig av Øivind Larsen, professor emeritus i medisinsk historie, Universitetet i Oslo.

k302. præsten Meyer] Anton Christian Meyer (1842–1919).

k303. Thomasines brev] Trolig ikke bevart.

k304. Garborg] Arne Garborg (1851–1924), forfatter. Det omtalte brevet ser ikke ut til å være bevart.

k305. at søge Houens] «A.C. Houens Legat for norske Kunstnere og Videnskabsmænd», opprettet i 1878 og betydelig utvidet fra 1885. Garborg søkte i 1889, men ble ikke tildelt penger.

k306. Lars Holst] Lars Holst (1848–1915), jurist og Venstre-mann. Redaktør av Dagbladet fra 1883.

k307. statsraad Wexelsen] Vilhelm Andreas Wexelsen (1849–1909), teolog og Venstre-politiker. Sjef for Kirkedepartementet, som forvaltet kunstnerstipendene, fra mars 1891 til juli 1892.

k308. G.] Garborg

k309. Ragna] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k310. «Nylænde»] Nylænde, Tidsskrift, udgivet af Norsk Kvindesagsforening, første utgave utkom 1. februar 1887 med Gina Krog som redaktør. Artiklene som nevnes her, er i nummer 7, utgitt 1. april 1891, s. 97–102: «Kvindehadene», «Mandfolkehad og fruentimmerforagt».

k311. O. L. i Intelligentsen] Uavklart skribent. Avisen er Kristiania Intelligentssedler som endret navn til Norske Intelligentssedler fra årgangen 1893.

k312. «Mænd af ære»] Skuespill i tre akter, skrevet som et innspill i 1880-årenes sedelighetsdebatt, av forfatter Laura Kieler (1849–1932). Stykket ble utgitt i bokform i 1890 og hadde premiere ved Christiania Theater lørdag 25. april 1891.

k313. dyden (Bjørn)] Karakteren «Ingeniør Brun» ble spilt av Bjørn Bjørnson (1859–1942), skuespiller og teatersjef.

k314. piben og klappen i theatret] Pipekonserten i Christiania Theater ble fyldig omtalt i anmeldelsen av stykket i Morgenbladet 26. april 1891, første side. Stykket ble tatt av plakaten etter fire forestillinger.

k315. Grieg og frue] Edvard Grieg (1843–1907), komponist, og Nina Grieg (1845–1935).

k316. Gravesens café] Et utested drevet av den danske restauratøren Grave Gravesen som drev drikkesteder ulike steder i Kristiania.

k317. Eilif] Eilif Peterssen (1852–1928), maler.

k318. Werenskiold] Erik Werenskiold (1855–1937), maler.

k319. et portrait af mig, som ser svært morsomt ud] Et praktfullt helfigurportrett i halvprofil med Kielland sittende i en mørkerød stol. Hun er kledt i en rød, mønstret kjole og svart hatt pyntet med gule blomster. Utstilt første gang på Statens Kunstutstilling, som åpnet 7. november 1891. Det eies i dag av Nasjonalmuseet, gitt i gave fra henne i 1912.

k320. Den mindste lille pige] Trolig Karen Inga «Basken» Werenskiold, født april 1889.

k321. Sofie] Sofie Marie Werenskiold, født Thomesen (1849–1926), maler. Giftet seg med Erik Werenskiold i 1882.

k322. Griegs portrait] Werenskiold portretterte Edvard Grieg i profil i halvfigur, stående. Det ble utstilt på Høstutstillingen i 1892. Det virker til å være i privat eie.

k323. Eilifs] Peterssens portrett av Edvard Grieg ble kjøpt inn av Nasjonalgalleriet i 1892.

k324. stort billede Wessel i det «norske selskab»] Maleriet, som er et masseportrett, henger i spisesalen i Det Norske Selskabs lokaler ved Wessels plass i Oslo og har tittelen En aften i Norske Selskab 1780.

k325. Isachsen] Daniel Isaachsen (1859–1941), fysiker. Giftet seg i juli 1891 med Asta Lie, datter av Thomasine og Jonas Lie.

k326. Michael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k327. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k328. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k329. Skredsvig] Christian Skredsvig (1854–1924), maler og forfatter.

k330. Skredsvig … ikke godt] Skredsvigs ekteskap med Maggie Plahte var turbulent, og i 1891 ble deres gård Fleskum tinglyst kun som hennes eiendom. Kilde: Tschudi 2009:89ff.

k331. vort hotel] Walles hotell i Sandvika, som lå like ved dagens rådhus.

k332. Munthes] Gerhard Munthe (1849–1929), kunstner, og Sigrun Munthe, født Sandberg (1869–1957).

k333. fru Bjørn] Jenny Sandberg, født Dahl (1846–1914). Gift med Bjørn Bjørnson 1886–1890.

k334. kjøbt en gaard] Bjørnegård i Bærum. Hun solgte den igjen i 1895.

k335. Munthes leilighed] Jenny Sandberg var mor til Sigrun Munthe, som var gift med Gerhard Munthe.

k336. frk Sinding] Trolig Elisabeth Sinding (1846–1930), maler.

k337. Harriets paabegyndte billeder ser svært gode ud] Backer arbeidet med ett av hennes mesterverk, Barndåp i Tanum Kirke, som hun fullførte i 1892. Det eies av Nasjonalmuseet.

k338. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k339. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k340. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k341. Opplysning om brevet: Upresis datering, antatt skrevet like før julaften. Postkort sendt fra Bergen, men uten adressefelt som tyder på at det ble sendt i en konvolutt. Kortet har julemotiv med gutt som kommer hjem med et juletre til en liten, rødmalt stue, signert Hjalmar Johnssen. Påtrykt: «Glædelig Jul!».

k342. Bergen] Kielland var på besøk hos sin søster Jane, bosatt i Bergen.

k343. gid jeg var hos eder … forhaabentlig ske til vaaren] Parisreisen fant sted på forsommeren hvor hun blant annet satt modell for Halvdan Strøm (jf. illustrasjonen før brevene).

k344. min bror præsten i Haugesund] Jacob Kielland (1841–1915), sogneprest i Haugesund fra 1884 til 1898.

k345. Alexanders] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter, og hans kone Beate. Kiellands bror og svigerinne.

k346. min søster doctor Holms] Axeliane «Jane» Christiane Zetlitz Holm, født Kielland (1852–1913) og hennes mann Danchert Krohn Holm, bosatt i Bergen.

k347. Opplysning om brevet: «[1894]» påført brevet med blyant i etterkant. Sikkert årstall fastsatt ut fra opplysningen om utgivelsen av Mons Lies bok Streif som utkom november 1894.

k348. 20 Oscars gade] Gateadresse i Kristiania. Hun bodde i 3. etasje. Kilde: Kristiania Adressebog 1895.

k349. geburtsdagen] Jonas Lies fødselsdag var 6. november, og han fylte 60 år.

k350. geburtsdagen min] 8. oktober, og hun hadde fylt 51 år.

k351. Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter. Bror av Kitty.

k352. min bror præstens] Jacob Kielland (1841–1915), prest.

k353. Alexanders ord] Dette brevet ser ikke ut til å være bevart.

k354. bolner] svulmer

k355. Eilifs] Eilif Peterssen (1852–1928), maler, og Fredrikke Magdalene «Magda» Peterssen, født Kielland (1855–1931). Magda var Kiellands kusine.

k356. sin store søn] Jon Peterssen, sønn av Eilif og Magda Peterssen, født i august 1893.

k357. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k358. Kolbotten] Backer hadde tilbrakt sommeren like ved Hulda og Arne Garborg og deres hjem «Kolbotn» som ligger ved Savalen i Alvdal, Østerdalen.

k359. maleskolen … for hende] Backer drev en privat malerskole i Kristiania i omtrent 20 år. Den ble opprettet rundt 1892 sammen med Christian Krohg, men etter hvert drev hun den alene. Det var særlig mange kvinnelige elever ved skolen.

k360. Agathe] Agathe Backer Grøndahl (1847–1907), pianist og komponist. Søster av Harriet Backer.

k361. Michael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k362. Verdens Gangs kritik om Monss bog var styg] Gjelder Streif, debutboken til Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie. Boken inneholder 9 fortellinger og utkom i november 1894.

k363. hele 5 noksaa store] Fem verk er ført inn i Bergens Kunstforenings protokoll 11. november 1894: Efter Regn, Figgenelven ved Skjæveland, Høst ved Skjæveland, Skjævelandsbroen, Høstmorgen paa Jæderen. Ingen av verkene ble solgt her. Kilde: PA-172 Bergens Kunstforening SAB/Fb/L0004.

k364. det ene er solgt i kunstforeningen her] Trolig et verk med tittel Torvmyr som ble innkjøpt 13. oktober for kr. 350,- til lotteriet i Kristiania Kunstforening. Det ble vunnet 28. oktober 1895 av H.T. Engelsen, Vardø. Kilde: NB Ms.fol. 1945:H Protokoll utloddede arbeider, 1894.

k365. Werenskiold] Erik Werenskiold (1855–1937), maler.

k366. den ældste gut] Werner Werenskiold, født 28. april 1883.

k367. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k368. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k369. Opplysning om brevet: Skrevet med rødt blekk. Utydelig skrevet årstall som tidligere er tolket til 1898, men brevet er skrevet i 1895.

k370. Bergen] Kielland var på besøk hos sin søster Jane, bosatt i Bergen.

k371. Din bog] Jonas Lies roman Naar sol gaar ned, utgitt høsten 1895. Den handler om en ektemann som begår giftdrap på sin hustru.

k372. min svoger doktor Holm] Danchert Krohn Holm (1844–1905), lege. Gift med Kittys søster Jane.

k373. min søster] Axeliane «Jane» Christiane Zetlitz Holm, født Kielland (1852–1913).

k374. «Familien paa Gilje»] Roman av Jonas Lie, utgitt 1883.

k375. 2d juledag] Thomasine fylte 62 år 26. desember.

k376. Garborgs] Arne og Hulda Garborg, forfattere. De oppholdt seg i Paris fra november 1895 til utpå våren 1896.

k377. hans hyggelige brev] Garborgs brev fra Paris til Kielland er datert 22. november 1895 (NB kilder 8:1). Svarbrevet er ukjent.

k378. Opplysning om brevet: 1 dobbeltblad. Brevet er skadet ved reparasjon med tape.

k379. Din sidste bog] Jonas Lies roman Dyre Rein. En Historie fra Oldefars Hus, utgitt 1896.

k380. Merete, tante Rah og Dyre Rein] Karakterer i romanen Dyre Rein.

k381. Familien paa Gilje] Roman av Jonas Lie, utgitt 1883.

k382. skrevet meget mer om dig … hygge] Kielland hadde skrevet artikkelen «Thomasine Lie» i første utgave av Urd – Illustreret Ugeblad for Kvinden og Hjemmet, som utkom 2. januar 1897.

k383. frk Bøe] Anna Bøe (1864–1957), journalist og redaktør for ukebladet Urd fra oppstart i 1897 til 1933.

k384. fru Bjørnson] Karoline Bjørnson, født Reimers (1835–1934). I 1858 gift med Bjørnstjerne Bjørnson.

k385. gamlefruen] Inger Elise Bjørnson (1808–1897), mor til Bjørnstjerne Bjørnson.

k386. Caroline] Karoline Bjørnson, se note over.

k387. Bergliot] Bergliot Ibsen, født Bjørnson (1869–1953), datter av Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson.

k388. Dagny] Dagny Bjørnson (1876–1974), datter av Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson.

k389. Erlings] Erling Bjørnson (1868–1959), sønn av Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson.

k390. to smaa døttre] Aslaug, født 1892, og Else Karoline, født 1894, barnebarn av Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson.

k391. fru Mathilde Schjøtt] Mathilde Schjøtt, født Dunker (1876–1959), forfatter og kvinnesaksforkjemper.

k392. Garborgs] Arne (1851–1924) og Hulda Garborg (1862–1934), forfattere.

k393. vil bygge … ødt og indelukket] Fra høsten 1896 leide Garborgs et hus i Stokke, Vestfold. De flyttet derfra i september 1897 til Labråten i Asker.

k394. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k395. sin store malerskole] Backer drev en privat malerskole i Kristiania i omtrent 20 år. Den ble opprettet rundt 1892 sammen med Christian Krohg, men etter hvert drev hun den alene. Det var særlig mange kvinnelige elever ved skolen.

k396. Stokholmsudstillingen] Stockholmsutstillingen 1897 (Almänna konst- och industriutställning), Djurgården. Åpent fra 15. mai til 3. oktober.

k397. hvem, som er Steen, hvem Strøm] Emil Steen og Samuel Strøm var to kjøpmenn som slo seg sammen i 1856 og dannet Steen & Strøm. I 1874 bygget de det første stormagasin i Christiania, et bygg i 4 etasjer i Kongensgate 23.

k398. Werenskiold] Erik Werenskiold (1855–1937), maler.

k399. rosen] Akutt hudinfeksjon forårsaken av streptokokker. I dag behandles den effektiv med penicillin.

k400. et hyggeligt hjem] Hun bodde i 3. etasje i Oscarsgate 22, en gate like bak Slottet. Kilde: Kristiania Adressebog 1897.

k401. det er gaarden ved siden af den, hvor I var hos mig] Årene før bodde hun i 3. etasje i Oscarsgate 20. Kilde: Kristiania Adressebog 1895.

k402. Nansen lag] Gjelder festligheter i forbindelse med hjemkomsten til Fridtjof Nansen og hans menn etter forsøket på å nå Nordpolen med polarskuta «Fram».

k403. Nansen] Fridtjof Nansen (1861–1930), vitenskapsmann og polarfarer.

k404. Mally Lammers] Marie Cathrine «Mally» Lammers, født Sars (1850–1929), sanger. Svigerinnen til Fridtjof Nansen.

k405. Lammers] Thorvald Lammers, (1841–1922), komponist og sanger. Gift med Mally Lammers.

k406. Lammers kvadaftener] Lammers holdt mange konserter basert på norsk folkemusikk og særlig var hans fremføring av Draumkvedet a cappella høyt verdsatt.

k407. Gamle fru Sars] Maren Cathrine Sars, født Welhaven (1811–1898).

k408. Gustav Storm] Gustav Storm (1845–1903), historiker. Han oppholdt seg i Roma for å gjøre studier i Vatikanets arkiver. Kilde: Journal of English and Germanic Philology. Vol. 5. No. 2, dec. 1903, p. 260.

k409. Ross] Christian Meyer Ross (1843–1904), maler.

k410. Christie] Edvard Christie (1849–1920), borgermester i Kristiania fra 1890, senere byfogd.

k411. Rocca di Papa] By utenfor Roma, i regionen Lazio, Italia.

k412. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k413. Erik] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k414. Opplysning om brevet: «Kitty Kielland til Jonas Lie» påført med annen hånd, trolig langt senere.

k415. Asta] Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie.

k416. Maggy] Maggie Annie Lie, født Plahte (1863–1955). I 9. april 1898 giftet hun seg med med Michael Strøm Lie etter skilsmisse fra maleren Christian Skredsvig, innvilget 8. januar 1898. Kilde: Tschudi 2009:89ff.

k417. Harriet] Harriet Backer (1845–1932), maler.

k418. Michael] Michael Strøm Lie (1862–1934), diplomat. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k419. Mons] Mons Lie (1864–1931), forfatter. Sønn av Thomasine og Jonas Lie.

k420. Ullevold] Ullevål sykehus, etablert i 1887 som byens sykehus.

k421. Ester] Esther Lie Isaachsen (1892–1937), datter av Asta og Daniel Isaachsen.

k422. Mons's drama … Nationaltheatret] Mons Lies tragedie i én akt Sebastiano di Riccardi fra 1898, hadde urpreminære på Nationaltheatret 17. april 1902.

k423. Eriks] Erik Møinichen Lie (1868–1943), forfatter, kulturhistoriker. Jonas og Thomasine Lies yngste sønn.

k424. «Ungdomssorg»] Novelle publisert i Samtiden, Tidsskrift for Litteratur og Samfundsspørgsmaal, 1901, s. 385–393.

k425. Ida Wedel] Ida Wedel Jarlsberg (1855–1929), maler og organisasjonskvinne.

k426. Md. Artôt] Desirée Artot de Padilla (1835–1907), belgisk født sopran.

k427. frk Dagmar Lund] Dagmar Lund (1866–?). Født i Bergen. I folketelling for 1910 i Brønnøysund, oppført som «sangerinde».

k428. af Griegs slægt] Dagmar Lunds mor het Ingeborg Benedikte Riis, født 1834.

k429. Elisabeth] Elisabeth Wille Lie, gift L'Orsa (1876–1958). Datter av Thomasine og Jonas Lie.

k430. Mally] Mally Lammers, født Sars (1850–1929), sanger.

k431. Olaf Schou] Olaf Schou (1861–1924), fabrikkeier, kunstsamler og mesen.

k432. Garborgs bog] Trolig romanen I Helheim av Arne Garborg (1851–1924), utgitt i 1901. Den omtales som forsettelse av Haugtussa.

k433. G.] Garborg

k434. Hulda Garborg, født Bergersen (1862–1934), forfatter og kulturarbeider.

k435. Tuften] Arne Olaus «Tuften» Fjørtoft Garborg, født 25. mai 1888. Arne og Hulda Garborgs eneste barn.

k436. sin malerskole] Backer drev en privat malerskole i Kristiania i omtrent 20 år. Den ble opprettet rundt 1892 sammen med Christian Krohg, men etter hvert drev hun den alene. Det var særlig mange kvinnelige elever ved skolen.

k437. Werenskiolds] Kunstnerekteparet Erik Werenskiold (1855–1937) og Sofie Werenskiold, født Thomesen (1849–1926).

k438. Eilifs] Eilif Peterssen (1852–1928), maler, og Fredrikke Magdalene «Magda» Peterssen, født Kielland (1855–1931). Magda var Kiellands kusine.

k439. Ragna Nilsen] Ragna Nielsen, født Ullmann (1845–1924), pedagog og kvinnesaksforkjemper.

k440. Bjørnson] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter.

k441. Sverdrup-Richter … Bjørnson … rodes i saadan] Diskusjon med utgangspunkt i skuespillet Paul Lange og Tora Parsberg av Bjørnstjerne Bjørnson som hadde urpremiere i 1901. Stykket bygger på historien om statsminister Ole Richters selvmord i Stockholm i 1888 etter konflikt med Johan Sverdrup.

k442. et helt hjemligt hjem … nær byen alligevel] Nøyaktig adresse har ikke vært mulig å finne ut av, men brevet sendes fra «Bestum», dengang beliggende i Vestre Aker, nå en del av Oslo. Ut fra andre brev virker det til at hun flyttet dit høsten 1900 og ble boende der til høsten 1902.

k443. elektrisk sporvogn] Skarpsnolinjen (sporvogn) utover Drammensveien ble forlenget til Thune, daværende bygrensen, i 1901. Det må være hit hun gikk fra Bestum. Forlengelsen til Skøyen kom først i 1903.

k444. jernbane] Bestum stasjon på Drammensbanen.

k445. to torvmyrer paa høstudstillingen] Statens Kunstudstilling, åpnet for publikum søndag 6. oktober, Kielland hadde tre malerier: Graaveir, Sommerdag, Aftensol.

k446. Opplysning om brevet: Postkort sendt fra Kristiania. Dateringen er poststempelets dato. Motiv: Fotografi i svart/hvitt fra Karl Johans gate i Kristiania som er illuminert til ære for det nye kongeparets ankomst den 25. november 1905.

k447. den kraftige, fantasifulde bog] Trolig Jonas Lies roman Østenfor Sol, vestenfor Maane og bagom Babylons Taarn! Streif paa Jagtgebetet, utgitt i desember 1905.

k448. vor Konge] Haakon VII, som ankom Norge 25. november 1905.

k449. Opplysning om brevet: Skrevet til Asta Lie, gift Isaachsen (1861–1921), datter av Thomasine og Jonas Lie, og omhandler Jonas Lies død og begravelse. Det er sendt fra Hognestad på Jæren hvor Kielland oppholdt seg sommeren 1908. 1 side.

k450. telegrammet] Telegram med beretning om Jonas Lies død den 5. juli hjemme hos sønnen Michael Lie bosatt på gården Fleskum i Bærum.

k451. begravelsen] Bisettelsen ble holdt på statens bekostning 10. juli i Trefoldighetskirken i Kristiania. Selve gravferden var noe senere i Fredriksvern, nåværende Stavern, hvor Lies bosatte seg fra våren 1906.

k452. tilstede ved Thomasine] Thomasine døde 7. oktober 1907 og begravelsen fant sted i Fredriksvern.

k453. Garborgs bog] Antakelig leste de fra Arne Garborgs biografi Jonas Lie. En Udviklingshistorie, utgitt i 1893 på Lies 60-årsdag.

k454. overlæge Cappelen] Axel H. Cappelen (1858–1919). Overlege ved Stavanger sykehus fra 1897. Han regnes som en pioner innen moderne kirurgi i Norge.

Kitty L. Kielland og familien Lies Brevveksling 1884–1908 er lastet ned fra e-bokportalen Bokselskap. Lesetekst og flere nedlastningsmuligheter er gratis tilgjengelig på bokselskap.no.

Table of Contents

Brevveksling 1884–1908 Utgitt ved Anne Melgård

Forord

«der savnes et fast hjertepunkt» – et vennskap til livets slutt

Gjensidig respekt og anerkjennelse

Vennekrets

Siste år

Om brevene

Prinsipper for utvalg og transkripsjon

[Sommeren 1884]. Fra Kielland til T. Lie

24. desember [1884]. Fra Kielland til J. og T. Lie

10. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

20. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

23. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

24. februar 1885. Fra J. Lie til Kielland

25. februar 1885. Fra Kielland til J. Lie

10. september 1886. Fra Kielland til Asta Lie

28. juni og 3. august [1888]. Fra Kielland til J. og T. Lie

11. september 1888. Fra Kielland til J. og T. Lie

5. desember [1889]. Fra Kielland til T. Lie

18. april 1890. Fra Kielland til J. Lie

1. og [2.] mai 1891. Fra Kielland til J. Lie

[21. desember] 1892. Fra Kielland til J. og T. Lie

3. november [1894]. Fra Kielland til J. Lie

22. desember 1895. Fra Kielland til J. Lie

21. mars 1897. Fra Kielland til J. og T. Lie

22. november 1901. Fra Kielland til J. Lie

22. desember 1905. Fra Kielland til J. og T. Lie

7. juli 1908. Fra Kielland til Asta Lie Isaachsen

Litteratur og forkortelser

Noter og kommentarer