Sigrid Undset

Brev til Nini Roll Anker

1911–1918

Utgitt ved Rebecca Boxler Ødegaard

NB kilder 11:1

Nasjonalbiblioteket/bokselskap.no

Oslo 2021

Sigrid Undset: Brev til Nini Roll Anker 1911–1918

Utgitt ved Rebecca Boxler Ødegaard

NB kilder 11:1

Nasjonalbiblioteket/bokselskap.no, Oslo 2021

ISBN: 978-82-7965-496-4 (bokselskap.no),

978-82-7965-497-1 (epub), 978-82-7965-498-8 (mobi)

Teksten er lastet ned fra e-bokportalen Bokselskap. Lesetekst og flere nedlastningsmuligheter m.m. er gratis tilgjengelig på bokselskap.no

Publisert: november 2021. Oppdatert: desember 2023.

Innledning

Sigrid Undset (1882–1949): Brev til Nini Roll Anker (1873–1942) i Nasjonalbiblioteket

I Nasjonalbibliotekets samling av privatarkiv er det i dag bevart 140 brev – blant dem noen få postkort – sendt fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker. Brevene er i all hovedsak registrert i Brevsamling 171: Brev fra og til Nini Roll Anker. To kort og ett brev fra Undset til Anker er dessuten limt inn i dagbøkene etter Anker som også befinner seg i Nasjonalbibliotekets eie.n1 Brevene er skrevet i tiden fra januar 1911 til januar 1940, fra Sigrid Undset er 28 år til hun er 57 år gammel. De gir altså innblikk i rundt 30 år med venninne- og kollegaliv.

Ifølge Anker selv (1946, 9) mottok hun et brev fra Sigrid Undset allerede i 1910, sendt fra Roma. Det handlet om Ankers roman Benedicte Stendal som Undset hadde lest med stor interesse. Brevet er imidlertid ikke bevart, og det er først i 1911 at både vennskapet og den intime skriftlige utvekslingen tar til. Selv om Anker var ni år eldre enn Undset, sto begge fram som skjønnlitterære forfattere for den norske offentligheten nokså samtidig. Anker hadde riktignok debutert med romanen I blinde allerede i 1898, men da under pseudonymet Jo Nein. I 1906 kom så novellesamlingen Lill-Anna og de andre signert Nini Roll Anker; året etter debuterte Undset med den oppsiktsvekkende dagbokromanen Fru Marta Oulie. I 1909 ga Anker ut sin andre roman, Benedicte Stendal, et hovedverk innen forfatterskapet, og Undset opplevde i 1911, etter én bokutgivelse per år,n2 stor suksess med Roma-romanen Jenny. Denne ble av mange sett på som hennes andre litterære gjennombrudd etter Fru Marta Oulie.

Det var litteraturkritiker og forfatter Eugenia Kielland (1878–1969) som 3. april 1946 donerte brevene fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker til det som den gang het Håndskriftsamlingen i Universitetsbiblioteket i Oslo, i det følgende kalt Nasjonalbiblioteket.n3 Anker døde 20. mai 1942, på Undsets 60-årsdag, og hadde selv ingen direkte etterkommere. Eugenia Kielland var nær venninne og støttespiller av Nini Roll Anker i de siste 10-15 årene av Ankers liv. Selv om hun bare var noen få år yngre enn Anker, hadde Kielland nytt godt av Ankers sentrale posisjon innen norsk kulturliv. Ifølge T. og J. Ørjasæter (2000, 269) så Anker «straks at det var som kritiker Eugenia Kielland hadde en fremtid, og tok henne ivrig under sine vinger». Kielland arvet store deler av Ankers private papirer, deriblant manuskripter, dagbøker og brev, og hun ga dem etter hvert til Nasjonalbiblioteket. Da Anker døde, var det gått over to år siden Undset hadde flyktet til USA fra Norge og den tyske okkupasjonen. Hun kom først tilbake fra sitt amerikanske eksil i slutten av juli 1945. Før Eugenia Kielland donerte Undsets brev til Anker til Nasjonalbiblioteket, spurte hun Undset om tillatelse til dette. Hun ba henne også om å lese sine egne brev til venninnen en gang til i tilfelle noen burde holdes tilbake. I brev til Kielland 11. mars 1946 samtykket Undset under tvil: «[N]ei, jeg syns ikke det er noen god idé å samle på gamle brever. Ialfald skulde man ikke se dem igjen selv før en vel og vakkert var død».n4 I Nasjonalbibliotekets aksesjonsprotokoll ble brevene ved mottak i april 1946 merket «Klausul: Utilgjengelige, inntil 20 år etter Sigrid Undsets død».n4a

I tillegg til denne brevsamlingen er det som nevnt bevart to kort og ett brev fra Undset skrevet i 1921, 1927 og 1938, limt inn i Ankers dagbøker. Postkortet fra sommeren 1921 er limt inn med tekstsiden ned og lar seg ikke løsne fra dagboken på en konserveringsteknisk forsvarlig måte. Det har derfor kun vært mulig å transkribere fragmenter av tekstsiden. På postkortets bildeside kan en skimte gårdsanlegget på Husaby i Børseskogn, i dag Skaun kommune i Sør-Trøndelag. Husaby er kjent som gården der Kristin Lavransdatter og husbonden Erlend bosetter seg i romanen Husfrue (1921), bind 2 av Undsets trilogi om Kristin Lavransdatter. På bildesiden har Undset skrevet med blått blekk: «Du kan ikke ane av dette kortet, hvor pragtfuldt vakkert det er i Børseskogn». Hun har også tegnet inn tre piler som peker mot det hun betegner som «Husby-grænden». På grunn av det fragmenterte tekstinnholdet bak på postkortet har vi valgt å ikke ta med transkripsjonen i denne utgivelsen. Tekstinnholdet er forholdsvis kort, og bildesiden taler for seg selv.

Fra Anker til Undset er det derimot bevart bare ett eneste brev i Nasjonalbibliotekets samling. Det er datert 4. desember 1922 og skrevet av en febersyk Anker som ser seg nødt til å avlyse et venninnetreff. Brevet er ikke tatt med i denne NB kilder-utgivelsen, men kan leses i digital versjon på Nasjonalbibliotekets nettsider.n5

Brev, så lenge de ikke er returnert til avsender, havner av naturlige årsaker hos brevmottakeren. I beste fall er de bevart i mottakerens etterlatte papirer. Nasjonalbiblioteket har et stort og mangfoldig arkivmateriale etter Undset, deriblant rundt 1400 brev til henne. Ankers brev til Undset er imidlertid blitt tilintetgjort av Undset selv, på hvilket tidspunkt er riktignok uklart. Undset skriver følgende om dette i et brev til forfatterkollegaen Johan Falkberget (1879-1967) 29. juli 1947: «Jo, jeg brenner alle brever – d.v.s. jeg tilintetgjør dem. Eugenia [Kielland] var dypt rystet over at jeg ikke hadde gjemt Ninis»n6a og videre at hun og forfattervennen Peter Egge en gang hadde gitt «hverandre hånd på at vi skulde ikke gjemme på noen brever til 'likranerne'». Per i dag kan vi derfor kun forholde oss til 140 brev fra Undset til Anker og ikke til en korrespondanse mellom de to forfatterkollegene og venninnene.

Brev og papirer ble også brent i forbindelse med den tyske invasjonen av Norge og Undsets oppbrudd fra Bjerkebæk i april 1940. Da så Undset seg nødt til å legge ut på sin farefulle ferd via Stockholm, Russland og Japan til USA, en reise hun selv skildrer i boken Tilbake til fremtiden.n6 Hva som i detalj ble tilintetgjort eller kastet av personlige papirer i disse dramatiske dagene, må forbli ren spekulasjon.

Undset har også ved andre anledninger fortalt at hun ikke likte å ta vare på sine papirer, heller ikke på kladder eller forarbeider til sine verk. Hun brukte dem derimot gjerne som brensel. 5. september 1926 skriver hun til sin venn, litteraturhistorikeren Fredrik Paasche (1886–1943): «[D]u vet at jeg ødelægger forarbeider, utkast og al den slags (Tilbragte forleden en deilig nat med at brænde under vaskekjelen en hel haandkuffert)».n7 Også journalist og filmregissør Arne Skouen (1913–2003), som i sin erindringsbok Sigrid Undset vender hjem. En vandring gjennom emigrantårene i USA (1982) skriver om samværet med Undset i USA, forteller om hennes destruktive sans i denne sammenhengen. Ifølge Skouen (1982, 21) hadde hun sett fram til at «brenne opp 'rubbel og bit' av alt som fantes av skriftligheter utenom manuskriptene til utgitte bøker og trykte artikler. Det skulle ikke etterlates ett eneste notat å snuse i, ikke ett eneste brev». Heldigvis taler det store arkivmateriale som i dag er bevart etter Undset, et mer nyansert språk. At det er en tydelig overvekt av papirer og brev fra USA-tiden og rett etterpå, kan muligens også forklares med at tiden og kreftene måtte gå til annet enn å rydde i og brenne private papirer da Undset endelig hadde vendt hjem etter fem år i eksil.

Selv om brevene fra Anker til Undset er tapt, er det takket være Kielland bevart et titalls dagbøker etter Anker, fra 1903 til 1941. Dagbøkene er innholdsrike og detaljerte og supplerer eller erstatter det som henholdsvis er bevart og ikke bevart av brev. I noen tilfeller viser de glimt av informasjon som har befunnet seg i de tapte brevene fra Anker til Undset. Slike glimt kommer også til nytte der det ikke var tid til brevskriving i Undsets travle hverdag, eller der hennes brev mangler datering.

Et kvinnevennskap

Forestillingen om Undset som heller distansert og utilnærmelig, særlig ved tiltagende berømmelse, er utbredt og har nok også rot i virkeligheten. Allerede som barn holdt Undset seg mye for seg selv. En stund drømte hun om å bli kunstmaler, men meddelte seg lite til sine jevnaldrende om det. Imidlertid fikk hun en barndomssommer anledning til å vise sin skissebok til selveste Theodor Kittelsen (1857–1914), som mente at hun nok hadde talent, men frarådet et besværlig kunstnerliv.n8 Den som Undset i unge år betrodde seg mest til, var en brevvenninne, svenske Andrea Forsberg (1882–1963), kalt Dea. Det er i dag bevart 54 brev fra Undset til Forsberg, og de befinner seg også i Nasjonalbibliotekets eie. Brevene ble i 1979 – med noen redaksjonelle inngrep – utgitt med tittel Kjære Dea av Undsets svigerdatter Christianne Undset Svarstad (1917–1996). Originalene er også tilgjengelige i digital gjengivelse.n9 Flere brev fra Undset til Forsberg er imidlertid tapt, og en del er ifølge Forsberg blitt brent på Undsets egen oppfordring. Mulige årsaker til dette har opptatt Undset-forskningen i mange år.n10

Da Undset i 1911 ble kjent med forfatteren og samfunnsdebattanten Nini Roll Anker, overtok Anker på mange områder rollen som Undsets nærmeste fortrolige. Og det var nok Ankers genuine talent for nære relasjoner og hennes inkluderende vesen som førte til at Undset nesten umiddelbart ga seg hen til dette vennskapet. Det som Undset manglet av livserfaring og nettverk, ble utjevnet av hennes tidlige, store suksess som forfatter. Forholdet som kan leses ut av brevene, gir inntrykk av å ha vært jevnbyrdig og fullt av gjensidig respekt selv om Anker også kunne overta en slags moderlig posisjon overfor den yngre venninnen.

Brevene til Anker vitner om det kvinnevennskap kan være på sitt beste: Man følger hverandre gjennom stort og smått, med stor åpenhet og omsorg. Korrespondansen må til tider har vært ren terapi for Undset, og hun takker ofte venninnen for all støtten når det blåser som verst i livet. Brevene er i sin allmenngyldighet tidløse. Emnene som berøres, og bekymringene som deles, er like aktuelle mer enn et århundre senere.

I sine private brev anvendte Undset gjerne det Skouen (1981, 22ff.) kaller for et bruksspråk, det vil si at hun tilsynelatende brydde seg lite om litterær stil og form. Denne beskrivelsen passer i hvert fall godt på språket i brevene til Anker. Stilen er muntlig, assosiativ og rett på sak. Undset «skravler» i vei om alt og alle, er sprudlende og leker seg med språket. Hun blander inn slang, gjengir sjargong også fra andre språk, særlig engelsk, og bruker en hel del banneord. Det forekommer også en del danismer, antagelig en påvirkning fra den danske morsarven. Skouen (1981, 23) kaller Undset dessuten for et «offer for norsk språkpolitikk med de skiftende rettskrivningsreglene» når han påpeker hennes inkonsekvente ortografi. Undsets frodige bruksspråk gjør brevene svært underholdende og lette å lese, også når de består av mange sider. En tur gjennom et av Londons kunstgallerier er like fengslende som en detaljert beskrivelse av bleiestatusen til lille Anders junior, eller klesvask-rutiner i en travel spedbarnsmor-tilværelse.

Til en viss grad erstatter brevene dagbøkene som Undset antakeligvis aldri skrev og heller ikke ville hatt tid til å skrive. Her fortelles det om det aller meste: om barn og ekteskap, forholdet til mødre og søsken, helse og andre hverdagsbesværligheter, politikk, religion, bøker og forfatterkolleger. Og på et dypere nivå handler brevene om det å finne seg selv, å bli voksen, et selvstendig individ som ikke lar seg diktere av omverdenen. Det sladres også en del, ikke minst om kolleger som Barbra Ring (1870–1955) – Rabarbra kaller Undset henne innimellom.

I årene 1916 til 1919 bodde Undset og Anker henholdsvis på Sinsen og i Asker, og de så hverandre regelmessig. Disse årene var nok også de travleste og på mange måter de mest krevende årene i Undsets privatliv. Det blir færre brev i slike omstendigheter, men når de først skrives, blir de lange og innholdsrike.

Tordis Ørjasæter, som har skrevet biografier om både Sigrid Undset og Nini Roll Anker (den siste sammen med Jo Ørjasæter), antar at vennskapet var viktigst for Undsets del (T. og J. Ørjasæter 2000, 329). Anker som av helsemessige årsaker ikke kunne få egne barn, pleide et stort og intimt nettverk og kunne støtte seg på mange venner, både kvinner og menn. Og hun levde i et så å si perfekt ekteskap nummer 2 med sin ektemann, ingeniør og skipsbygger Johan Anker (1871-1940). Men at hun hadde stor omsorg og ikke minst faglig beundring for sin yngre forfattervenninne, er helt åpenbart. Da vennskapet deres i desember 1924 fikk seg en alvorlig knekk, sannsynligvis på grunn av en misforståelse, gjorde det mest inntrykk på Undset.n11 Det er bevart lange brev også etter dette året, men intimiteten er ikke den samme.

Selv skrev Anker mot slutten av sitt liv og med venninnens velsignelse boken Min venn Sigrid Undset. Den kom ut posthumt, i 1946, og er en slags minibiografi og kjærlig vennskapsbok med grunnlag i Undsets brev og i Ankers dagbøker. Arbeidet med boken er fremdeles synlig i dokumentene: understrekninger, små kommentarer og ikke alltid like pålitelige etterdateringer, trolig i Ankers hånd, som må ha holdt i en rødblyant og en gråblyant om hverandre.

Nasjonalbibliotekets utgivelse av brev fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker

Brevene utgis i Nasjonalbibliotekets digitale serie for kildeutgivelser, NB kilder, i tre deler. Denne første delen gjelder brevene fra 1911 til 1918. Andre og tredje del vil omfatte brevene fra 1919 til 1924 og 1925 til 1940. Den enkelte delens start- og sluttpunkt er basert på biografiske hendelser, eller det man i ettertiden kan kalle for merkeår i Undsets liv.

Første del inneholder 44 brev. Det første brevet er skrevet i januar 1911. Da var Undset hemmelig forlovet med kunstmaleren Anders Castus Svarstad (1869–1943). 1911 er også året da hun opplevet stor suksess med romanen Jenny og fikk seg en ny og fortrolig venninne i Anker. Det siste brevet er fra desember 1918. Høsten/vinteren 1918 tok ikke bare første verdenskrig slutt, men den var også starten på slutten for det tradisjonelle samlivet mellom Undset og Svarstad. Familien Undset Svarstad bestod på dette tidspunktet av Undsets og Svarstads to felles barn, Anders (Castus) jr. (1913–1940) og Maren Charlotte, kalt Mosse (1915–1939), samt Svarstads tre barn fra ekteskapet med Ragna Moe (1882–1963): Ebba Svarstad (1903–1984), Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992) og Trond Svarstad (1908–1980).

Andre del inneholder 49 brev. Det første brevet i denne bolken er sendt nesten et halvt år etter det siste brevet i første utgivelse, nemlig 10. juni 1919. Da hadde Sigrid Undset innlosjert seg med Anders jr. og Mosse på Breiseth hotel på Lillehammer. Hun var gravid og på boligjakt – uten sin ektemann. Hans Benedict Hugh Undset Svarstad (1919–1978) kom til verden på Lillehammer 27. august, på det stedet som snart skulle bli kjent som Bjerkebæk. Stikkord for perioden er etableringen av Bjerkebæk, livet som aleneoppdrager og verdenssuksessen med romantrilogien om Kristin Lavransdatter (1920–1922). Høsten 1924 konverterte Sigrid Undset til Den katolske kirke, og i den forbindelse ble ekteskapet med Anders Castus Svarstad annullert. I desember 1924 oppstod det som nevnt tidligere en misstemning i vennskapet med Anker, og forholdets dynamikk endret seg først og fremst for Undset.

Tredje del inneholder 46 brev. Det første brevet er datert «midsommerdagen 1925» og er preget av vårfølelser og forhåpninger om nye møter med venninnen når høsten kommer. I 1925 utkom første bind av Sigrid Undsets andre store romanverk fra norsk middelalder, Olav Audunssøn i Hestviken, etterfulgt av Olav Audunssøn og hans børn i 1927. Året etter mottok hun Nobelprisen i litteratur for sine middelalderskildringer. Det siste brevet i denne utgivelsen er datert 18. januar 1940. Andre verdenskrig hadde ennå ikke nådd norsk jord. Bare tre måneder senere, den 20. april, så Undset seg nødt til å flykte fra den tyske okkupasjonen. Hun forlot Bjerkebæk, Lillehammer og Norge, og kom seg sensommeren 1940 via mange omveier til Brooklyn, New York, USA. Allerede 27. april 1940 hadde sønnen Anders jr. blitt drept i kamper ved Segalstad bro. Det tok tid før venner og bekjente fikk vite hvor det hadde blitt av Undset, og selv fikk hun først vite om sønnens død da hun ankom Stockholm i mai 1940. Hun vendte hjem til Norge i slutten av juli 1945. Ankers død 20. mai 1942 hadde da allerede satt et endelig punktum for et langt og innholdsrikt vennskap.

Brevene 1911–1918: Om kjærlighetsreiser, krig og travel hverdag

Det var 17. januar 1911 forfatterne Sigrid Undset og Nini Roll Anker møttes for første gang. Den dagen noterte Anker i sin dagbok at kunstmaleren Anders Castus Svarstad og Sigrid Undset hadde kommet til middag hos henne og ektemannen på Lillehaugen i Vollen i Asker. Ifølge T. og J. Ørjasæter (2000, 152) kjente Ankers Svarstad fra et opphold i Paris, og de hadde også kjøpt malerier av ham. Nå ville Svarstad presentere Undset for sine venner, og Nini Roll Anker beskriver sitt første inntrykk av Undset:

S.U. har egentlig noget dansk over sig – og fortalte, at hendes mor er dansk. Hun er en stor pike, tungt bygget og uten former, med lange smale hænder, som uten overgang løper over til arm – et rundt barnehode paa en litt tyk hals – store, vakre graagrønne øine. Blikket er litt tilsløret; hun gjemmer sig selv hele tiden i samtalen. Fortæller meget og nøiagtig, med litt øverste-klasse jargon om «snurrige» oplevelser, især i Danmark. […] Det forekom mig, at Svarstad var gla i hende.n12

Undset og Svarstad hadde kjent hverandre siden julen 1909 da de begge bodde i Roma. I juni 1910 reiste hun til Paris, der Svarstad da oppholdt seg. De drømte tidlig om en felles framtid, men forholdet måtte holdes hemmelig: Svarstad, som var 13 år eldre enn Undset, var gift med Ragna Moe og hadde tre små barn hjemme i Norge. Nini Roll Anker ble deres begge fortrolige i tiden som kom, og paret møttes flere ganger hemmelig hos Ankers på Lillehaugen.

1911 og 1912 stod i forelskelsens og i hvetebrødsdagenes tegn. Sommeren og høsten 1911 fullførte Undset romanen Jenny. Det ble både suksess og rabalder rundt boken. I juni 1912 reiste paret utenlands. 30. juni giftet de seg i Antwerpen, uten forlovere, gjester eller fest, men holdt stadig venninnen oppdatert. Etter det dro de videre til London, der de oppholdt seg i nesten et halvt år, fram til desember 1911. De «hjemmet»n13 seg raskt hos Mrs Tanner i Hammersmith ved Themsen og fikk med seg alt av det London kunne tilby. Brevene til Anker ble sendt omtrent én gang i måneden, og de er mange sider lange og i beste reisebrev-ånd. Undset forteller levende om Londons yrende gateliv og om kunstgallerier der et snobbete publikum anstrengt prøver å forstå seg på moderne kunst. Hun forteller om teaterforestillinger, gjerne av det folkelige slaget, og at hun leser seg opp på engelsk middelalderlitteratur og søstrene Brontë. De holdt seg mest for seg selv, møtte bare forfatteren Peter Egge (1869–1959) og hans kone Anna Egge, født Svensen (1869–1964). Hyggelig i og for seg, skriver Undset, men håpløst tåpelig når samtalen får «denne gifte karakter» med dette «taapelige snak om 'gamle jomfruer' og det enslige livs ufuldkommenhet».n14 I London ferdigstilte Undset novellesamlingen Fattige skjebner. I den slår hun et slag for alle de enslige kvinnene som ikke har valgt, eller ikke har fått muligheten til et såkalt gift A4-liv. I desember 1912 ankom paret Roma. Undset var da høygravid med sitt første barn og gledet seg til et langt opphold i den byen der hun bare få år tidligere hadde møtt Svarstad: «Here we are again», skriver hun den 19. desember.

Året 1913 startet brått. Fødselen den 24. januar hadde gått bra. Anders jr. viste seg å være «en liten dritpaase» som «konsumerer ca 6 skjorter og 12 bleier i døgnet», skriver en sliten Undset i et langt brev til Anker.n15 Gutten var ellers vakker og snill, men Roma skuffet. Sol og varme lot vente på seg, og terrasseleiligheten viste seg som upraktisk, fuktig og kald, der vinden fra nord blåste rett inn. Klær måtte vaskes uavbrutt, ingenting holdt seg tørt. Vannet måtte hver gang bæres opp flere etasjer, og den italienske barnepiken visste ikke hvordan norsk ull skulle vaskes. Og det verste: Til foreldrenes store fortvilelse ville ikke Anders jr. legge på seg. I brevene til Anker skildrer Undset barnets vektutvikling og fordøyelsesproblemer til minste detalj. Misunnelig og underholdende skriver hun om de italienske spedbarna hun observerer i parkene: De er «firkantet i hodet av fett allesammen, kan næsten ikke faa igjen munden, og ammemelken driver ut av munnviken paa de».n16 Det ble lite tid til forfatterbedrifter under slike forhold, men Undset fikk i det minste arbeidet på et foredrag som hun skulle holde året etter: «Hædre din fader og din moder».n17 Opptatt med alt sitt kunne hun fort glemme å spørre sin venninne om hvordan det egentlig gikk med henne. Anker hadde fra sin ungdom av slitt med kroniske magesmerter og var i lange perioder svært dårlig og sengeliggende.

I april 1913 nærmest flyktet Undset og lille Anders hjem til Norge og flyttet inn hos mormor. Her kviknet barnet raskt til. Da Svarstad kom etter om sommeren, hadde Undset skaffet dem bolig på Ski i Villa Solvang. Undset og Anker kunne nå ringe til hverandre – i etasjen over leiligheten holdt nemlig stedets telefonsentral til. De var også mye sammen med venninnen og forfatterkollegaen Regine Normann (1870–1939). De møttes oftest hos Ankers på Lillehaugen, der Undset og Normann kunne bo i flere dager. Svarstad hadde leid et atelier i Kristiania og var borte dagen lang, men livet føltes godt. Da Svarstads barn fra første ekteskap kom på julebesøk, ble det en «riktig gjil, god, gammeldags jul», skriver Undset 5. januar 1914. Det er bare bevart ett brev til fra 1914, fra 14. april. Undset og Anker så hverandre regelmessig, hverdagen var blitt lettere, og første verdenskrig hadde ennå ikke kastet sine skygger over verden og Norge.

Da krigen var et faktum, traff den Nini Roll Anker hardt. Hennes yngre søster var gift med en franskmann og familien bosatt i et nå nedstengt Paris. Attpåtil ventet søsteren sitt første barn mutters alene ettersom ektemannen var kalt inn til krigstjeneste. Det var vanskelig og farlig å reise, men ekteparet Anker kom seg fram til Paris og den fortvilte søsteren og svigerinnen. Undset, som selv var gravid med sitt andre barn, var særlig opptatt av mødrenes redsler i denne krigen: «Av alle kvinder som lider i denne krigen har jeg mest vondt av de mødrene, hvis gutter dør for sine egne bødlers sak» skriver hun til Anker 16. august 1915. Hvis de i det minste fikk dø for sitt eget land og flagg, kunne det bæres, mente hun. Selv skulle hun miste sin eldste sønn Anders under andre verdenskrig. At «Das Volk der Dichter und Denker digter og tænker forbandet daarlig», det er Undset overbevist om i et brev hun skrev til Anker 18. november 1915. Også da befant venninnen seg hos sin søster i Paris, og Undset ventet spent på nyheter. Selv hadde hun 29. oktober født sin Mosse, en søt datter, «liten, men svært lubben og hvit og rød med lyst haar og stor næse», forteller hun i samme brev. Undset var sliten, men hadde rukket å fullføre boken Fortællinger om Kong Artur og ridderne av Det runde Bord innen fødselen. Og i barselsengen hadde hun også lest (om igjen) Ankers nye bok, Det svake kjøn, som hadde gjort stort inntrykk. En hel side vier hun boken i brevet fra 18. november 1915.

Brevene fra de siste tre årene, 1916 til 1918, er preget av de nære ting. Krigen og andre ytre hendelser, som den såkalte spanskesyken,n18 kommer mer i bakgrunnen. Våren 1916 flyttet familien Undset Svarstad fra Ski til Sinsen. Om høsten tok de til seg Svarstads tre barn fra første ekteskap – på Undsets initiativ og mot Nini Roll Ankers råd. Undset var da også snart konstant bekymret for «dine, mine og våre barn» og slet med dårlig helse. Forholdet til Svarstad begynte å skrante. Ved siden av å være mor, husmor og ektefelle rakk hun likevel tre utgivelsern19 i disse årene og fungerte som streng konsulent for andre forfatterkolleger. Om Olav Sletto (1886–1963) melder hun bitende i brevet til venninnen 23. oktober 1916: «Jeg skjønner ikke et levende ord […] Jeg kan ikke se noget norsk i landsmaalet – jeg synes alle maalforfatterne later til at tænke paa daarlig riksmaal og oversætter til 'maalet'».

Høsten 1916 fikk datteren Mosse flere krampeanfall og viste etter hvert tegn på en alvorlig utviklingshemning. Heller ikke stesønnen Trond på 8 år utviklet seg helt som andre barn og slet på skolen. Førjulstiden 1916 var stri og Undset «segnefærdig og utvendig og indvendig belagt med fett» etter å ha bakt fattigmann av 30 egg, samt partert og saltet en halv gris.n20 Samtidig satt første verdenskrig sine spor, også hos de nærmeste. Sigrid Undsets søster Ragnhild skulle snart gifte seg i Stockholm, men det var stor bolignød og konstant mangel på matvarer. Svarstad var mest på atelieret og nevnes lite i brevene: «Gid Svarstad hadde været dekorationsmaler og gid alle ungerne hadde vært mine» sukker Undset i august 1917.n21 Også julen det året ble ille. Nesten alle lå syke, Mosse ble lagt inn på «Rigshospitalets barnklinikk» med høy feber, og Undset selv slet med en vond tannbetennelse.

Mellom 6. januar og 22. oktober 1918 er det ikke bevart og trolig heller ikke skrevet brev fra Undset til Anker (og heller ikke til nær familie). Ankers dagboknotater fra 17. oktober gir imidlertid glimt fra de siste månedene og viser hvor bekymret Anker var for venninnen den høsten:

Sigrid Undset er sikkert syk. Siden jeg saa hende i vaares er hun blit aldeles mager […] Hun aborterte i sommer – kanske er det grunden til, at hun ingen kræfter har. Men jeg er saa angst for, at Svarstad skal ha smittete hende med tuberkulose. Har skrevet til hende og bedt hende søke læge og gjøre alt for at faa flere kræfter.n22

Undset stod på randen av et sammenbrudd: «Ingen kan forestille sig for en pigtraadsperring jeg lever i til daglig», skrev hun Anker noen dager senere, 22. oktober 1918. Spanskesyken var nå inne i sin andre og mest alvorlige bølge, men nevnes kun i forbifarten fordi Svarstads kunstutstilling i Haugesund er blitt utsatt. I begynnelsen av november 1918 la Undset seg inn på Midtstuen Sanatorium på Ankers anbefaling. Årets siste brev fra 19. desember er kort: «tak for alting – mere greier jeg ikke at si ikvæld».

Om utgaven

Prinsipper for utvalg og transkripsjon

Det er utelukkende brev fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker bevart i Nasjonalbiblioteket, som er tatt med i denne publiseringen bestående av tre deler: Brevene som er katalogisert i Brevsamling 171: Brev fra og til Nini Roll Anker samt følgende dokumenter limt inn i Ankers dagbøker: et lite brevkort datert 22. november 1922 og et brev datert 23. desember 1937.n23 Et postkort fra sommeren 1921, som er limt inn med tekstsiden ned, lar seg ikke løsne fra dagboken på en konserveringsteknisk forsvarlig måte. Det er derfor bare lesbart fragmentarisk, og tekstsiden tas ikke med i utgivelsens andre del.

Tone Modalsli publiserte i 2019 de første Sigrid Undset-tekstene i NB kilder-serien.n24 Mer generelle utsagn om Undsets håndskrift og avsnittet «Utgiverinngrep og bruk av spesialtegn» støtter seg helt på Modalslis redegjørelse.

Brevene utgis kronologisk så langt det lar seg gjøre. I tilfellene det ikke er påført dato, eller dateringen er mangelfull eller feilaktig, er brevene datert ut fra innholdet, og antatt datering er satt i skarpe klammer. Begrunnelser for dateringen er i slike tilfeller beskrevet i note i begynnelsen av brevet. På mange av Undsets brev til Anker finnes det røde blyantpåskrifter som etter all sannsynlighet er foretatt av Anker i forbindelse med boken Min venn Sigrid Undset (1946). Disse tas med i betraktning i de tilfellene påskriftene korrigerer eller supplerer Undsets egen tekst (f.eks. feildatering eller manglende datering). I andre tilfeller er påskriftene antatt feil eller misvisende, dette utredes da i egen note.

Brevene gjengis diplomatarisk. Undsets inkonsekvenser og ortografiske særegenheter er beholdt (f.eks. «jilt»/»gjilt», «sisst»/»sidst»). Dette gjelder også inkonsekvenser eller feilskriving og slurv ved navn, oftest etternavn (f.eks. «Picazzo», «Shakespere») som forekommer flere steder i brevene. Eventuelle egenhendige rettelser blir vist.

Undsets håndskrift er stedvis vanskelig å lese. Bokstavene står ofte tett sammentrukket, og det forekommer avvik mellom en og samme bokstav innenfor mindre tekstbiter og mellom enkeltbrev. Særlig kan endelsen 'er' ofte (mis)oppfattes som 'e' ettersom 'r'-en forsvinner ut i en liten hake. I tvilstilfeller er dette ikke markert, men ordet gjengis etter beste evne ut fra kontekst og praksis i det enkelte brevet. Undset utelater dessuten flere steder nokså konsekvent å skrive stum 'd' i en del ord (f.eks. jormor, gla, bli), og hun kan utelate 'e' (f.eks. no, non, maand, ikkeno) eller forkorte ord drastisk (f.eks. an istf. annen).n25

Utgiverinngrep og bruk av spesialtegn

- Markering av usikkerhet: Der det har vært nødvendig å markere usikker lesning, markeres det med spisse klammer, ‹tekst›. Helt uleselig tekst markeres slik: ‹…›, uavhengig av lengde på teksten.

- Supplering: Åpenbart uteglemte bokstaver og tegn suppleres i skarpe klammer, [tekst]. Det samme gjelder bokstaver og tegn som er borte eller uleselige på grunn av flekker e.l. Manglende punktum etter tankestrek suppleres ikke. Manglende diakritiske tegn suppleres stilltiende.

- Rettelser

- Strykninger markeres med gjennomstreking, tekst.

- Tilføyelser markeres med hevet skrift, tekst.

- Rettelser foretatt ved overskriving: Dersom det er noenlunde klart hva det er rettet fra, opplyses dette i note. Er det først skrevne ikke lesbart, opplyses det ikke om slik rettelse. Det opplyses heller ikke om tydeliggjøring av bokstaver/ord.

- Understrekninger gjengis med kursiv, tekst.

- Anførselstegn innenfor anførselstegn (sitat inne i direkte tale) gjengis med enkle anførselstegn, 'tekst'.

- Linjeskift markeres ikke mens sideskift markeres slik: [tall].

- Opplysninger til tekstgjengivelse, ordforklaringer og realkommentarer gis i noter.

Organisering av arbeidet

Brevene fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker er transkribert av Soffi Attramadal, Tertit Knudsen, Nina Korbu og Rebecca Boxler Ødegaard. Brevene er korrekturlest av Ylva Sophie Høsøien, Tertit Knudsen og Rebecca Boxler Ødegaard. Brevene er kommentert av Rebecca Boxler Ødegaard med innspill og korrektur av Ellen Nessheim Wiger og redaksjonen for NB kilder. Alt teknisk arbeid er utført av serieutgiver Ellen Nessheim Wiger.

Faksimiler

Brevs. 171

10. januar 1911

5. juli 1911

18. august 1911

1. september 1911

[30. november 1911]

4. desember 1911

[13. februar 1912]

3. juli 1912

29. juli 1912

[9. september 1912]

5. og 8. oktober 1912

16. november 1912

23. november 1912

14. desember 1912

19. og 20. desember 1912

19., 21., 25. og 26. februar 1913

20., 22. og 24. mars 1913

10. april 1913

13. [mai 1913]

[20. mai 1913]

31. mai 1913

[Juni 1913]

9. september 1913

5. [januar] 1914

[19. april 1914]

16. august 1915

1. oktober 1915

18. november 1915

23. desember 1915

21. og 24. mai 1916

[Høsten 1916]

26. september 1916

[2. november 1916]

[12. desember 1916]

21. desember 1916

19. [januar 1917]

17. juni 1917

6., 10. og 12. august 1917

7. desember 1917

6. januar 1918

[21. oktober 1918]

[31. oktober 1918]

[November 1918]

19. desember 1918

1911

10. januar 1911

Eilert Sundts gate 50I

10/1-1911.

Kjære Fru Anker,

Dette er alt jeg kan oplyse om fru – eller frøken – Grete Tichauer:k1

Hun skrev til mig i november ifjor og bad om retten til at oversætte mine bøker, – refererte til Falkberget,k2 som jeg ikke har forhørt mig hos forresten. Men jeg gav hende da autorisationen uten videre, hvis jeg kunde acceptere hendes betingelser. Hun har foreslaat halvdelen av honoraret, og at hun maatte faa retten for ikke altfor kort tid. Paa dette brev har jeg endda ikke svaret, fordi jeg ikke har hat tid til at ordne med at sende hende bøkerne.

Jeg synes, hun høres forholdsvis grei og fornuftig ut, men jeg kjender ikke spor til hende og vet altsaa ikke enten jeg har gjort dumt eller ikke i at indlate mig med hende.

Med venlig hilsen

Deres

Sigrid Undset.

5. juli 1911

Eil. Sundts gate 50I

5/7. 11.

Kjære Nini!

tak for de hyggelige dagene ute hos dig. Ja du skjønte jo nok, at jeg syntes det var svært jilt. Jeg skulde si tak fra S.k3 og, han skulde nok skrive selv, sa han, men det blir vel hverken idag eller imorgen.

Igaar var jeg oppe i T.T.k4 og spurte efter artikelen min,k5 jeg traf Dr. R.T.,k6 som simulerte at han lette i alle kurver og hylder efter manuskriptet, mens han beklaget, at de ikke hadde kunnet ta den ind, «fordi der alt havde staat saa meget om saken». Og mit ms. var altsaa desværre blit borte. S. paastaar at Sfingsenk7 naturligvis egenhændig har spøttet paa det og brændt det op efterpaa, men nu har han lavet istand no til hende ovenpaa hendes Vaterlandsdillk8 – et aapent brevk9 med navns underskrift og overskrift, dog uten det fortrolige du som hun har foreslaat. Det er om overklasse i Vaterland og Westendk10 og hans bybud, som var en hædersmand, der drak sig ihjel og hans vaskekones filosofi desangaaende og utaler av Wesselk11 m.m. Det er svinagtig morsomt, men desværre er jeg sikker paa, at T.T. ikke tar det, for det er mildest talt «yddelig grovt» mot Sfinks, men da skal det i Verdens Gang,k12 sier han. –

Damen med theenk13 ringte jeg op, men jeg får ikke gaa op til hende i disse dagene, mens hun har en kristeligsindet svigermor med daarlig fordøielse paa besøk.

Mange hilsener til ing. Ankerk14 og fru Schrøder-Nielsen.k15

Din hengivne

Sigrid Undset.

18. august 1911

18/8-11.

Baalerud Pensionat

Baalerud P. B.

Kjære Nini,

de alvorligste lykønskninger i anl. Rollosk16 og ing. Ankersk17 triumfer! Det er det eneste – v. s.k18 av lockoutenk19 – og festsalenk20 forresten – jeg har læst om i aviserne, siden jeg for en fjorten dager siden begravet mig paa dette sted i Bundefjord, hvor jeg skulde arbeidet, hvis ikke varmen hadde drevet mig til at ligge naken nede i stranden hele dagen næsten. Jeg bor paa et takkammer, som er et blykammer, og spiser hver dag polentapudding med rød saus, men trives noksaa bra allikevel. Ja saa var jeg inde i byen etpar dager for at se paa S.k21 som var kommet fra Gudbrandsdalen. Han hadde faat tvehake og malt 4 billeder – noksaa smaa (Billederne da – ja tvehaken og.) Hans kammer var ogsaa blykammer, og vi drak vor selters uten oppudsning av nogen art – var avholdsbolter, som min veninde Helene Fagstadk22 sier. – Jeg læste op min bok,k23 som nu er færdig i første gangs skrivning – S. syntes nok, den var god, men likte den vist ikke videre.

Her er altsaa listen paa the. – Samtidig sender jeg nogen kladder til den artikelen,k24 som Svingsenk25 har spyttet paa og puttet i ovnen. Artiklen var bedre – mere gjennemarbeidet. Men om du hadde morro av at se omtrentlig hvad det gik ut paa. – Naar jeg er færdig med boken, skal jeg skrive noen artikler om det til Morgenbl.k26 – om du derfor vilde ta det bryderi og sende den tilbake til mig –.

Mange hilsener, din

S. U.

Jeg sender ikke Svingseartiklen til S., da den jo kom i T.T.k27n26

1. september 1911

Baalerud P. B. 1/9. 1911.

Kjære Nini,

tak for brevet dit. Jo. Du kan bande paa, at dem skal faa de – baade hvad der først var dem tiltænkt, og litt til – jeg har planlagt noen pene smaa artikler om kvinder og børn – bare Morgenbladet vil indlate sig paa at servere de saa –.

Fortiden saa arbeider jeg altsaa «paa toppen». Hele dagen – bare mellem middag og kaffe hviler jeg ut med at brodere laken. Igrunden befinder jeg mig noksaa vel ved at arbeide paa spræng en stund igjen. Og være mutters alene, for det er jeg – indtar alle maaltider fuldstændig i ensom majestæt. Ja, jeg vilde jo heller være sammen med en viss en,k28 men den er i Bergen f. t.,k29 hvilket er godt for mit arbeide. Bare den svine bokak30 vil arte sig vel saa –. S.k30a sier, den er fæl, men vistnok god. Det første er sandt – gid det siste var. – Naar den er «fæl,» tjener jeg vel ikke større paa den gud bedre – hvilket er leit – jeg har bl.a. kjøpt mig et gammelt hjørneskap, Sheraton-arbeidek31 fra ca 1780 – det er henrivende, men grisagtig dyrt – d.v.s., det er relativt billig, saa jeg kunde ikke motstaa –.

Hils ingeniør Ankerk32 fra mig. Og lev saa vel!

Din hengivne

Sigrid Undset.

[30. november 1911]

n27

Eilert Sundts gate 50.

Torsdag aften.

Kjære Nini,

tak for sidst og tak for brevet. Jeg er forfærdelig glad for du liker bokenk33 saa godt kan du vite. –

Ja – de hadde fundet paa nede hos Nygaardsk34 at de skulde be dig anmelde nogensteds – men du vet, jeg ber dig indstændig la være, hvis du har mindste grund til det eller no imot det. Men de frygtet og bævet nok dernede for Dommens dag og St Theodor Casparik35 og gud og alle anmeldere, skjønt Sir Williamk36 selv hadde uttalt, han fandt [2] boken god og gripende – men ikke skikket for sine unge døtre. – Ja, denne hans dom skulde være en hemmelighet og blev mig betroet under 4 øre –.

Mamak37 har slaat sig tilro saavidt at hun indrømmer, hun vilde likt boken – hvis f.eks. Fru Ankerk38 hadde skrevet den. «Men man ser nødig sine egne børn gaa forrest i en alvorsdyst» –. Jeg spurte, om hun vilde foretrukket, jeg hadde skrevet som Barbra Ringk39 eller Olaf Bennechek40 –. Det benægtet hun energisk – men hvis jeg f eks. hadde skrevet som Schnitlerk41 (vi faar næsten ikke mat, siden slægten fra 1814k42 har holdt sit indtog i huset!) Saan solid kulturhistorie fra gamle Christiania med grundige arkivstudier [3] foran, gamle parykfolk i teksten og klækkelige noter bak – det er det bedste hun vet. Og dengangen, det bander hun bogstavelig paa, hvarn28 hverken «elskovslængsel» eller «moderdrift» opfundet.

Svarstadk43 maatte reise til Ringerike tirsdag kvæld; hans mork44 er syk. Der er vist ikke fare for livet netop – men han maa vel bli hjemme en stund og ordne et og andet for hende. – Jeg kjeder mig, navner haandklær og titter paa aarets «bokavl» – «Liv»k45 har jeg læst. Du hadde forberedt mig paa det værste. Men dette var jeg dog ikke forberedt paa! Jeg fandt den nemlig betydelig værre end værst!

Vil du være saa snil at hilse Ing. Anker.k46

[4] Og lev saa vel!

Din

Sigrid Undset.

4. desember 1911

Eil. Sundts gate 50I

4.12.1911.

Kjære Nini,

tak for brevet dit. Ja – du vet, jeg er næsten glad til, du sa nei til Nygaard.k47 Saan en god kritik «paa opfordring» – fra ens forlægger og forretningsmæssige entreprenør –. Jeg vilde næsten blit mindre glad for det du hadde sagt til mig personlig og skrevet til mig privatimk48 forleden. Jeg synes, det er ækkelt at gaa og være medvider i alle disse anstrengelserne de gjør dernede for at faa boken lodset i havn og forbi alle kerberusserk49 som CJH.k50 og Theodor Casparik51 –. [2] Kr. Elsterk52 hadde nok sagt no om at han likte den godt eller saan – øieblikkelig hadde de kastet sig over ham, om han ikke kunde avgi det skriftlig o.s.v. – Kan du skjønne at jeg likte det ikke overdrevent, da jeg hørte, at de hadde faldt over dig og med det –. Imidlertid – trods zahrtgefühlenk53 er jeg jo ikke dummere og frommere end at jeg vet, det er bra for en hel del. Og du skal ha hjertelig tak for din vellykkede ekspedition til T.T.k54 Jeg har en til vishet grænsende anelse om, at anmeldelsen kunde faat lov at ligge en stund og godgjøre sig uten det –.

Ja du vet, jeg var glad for det du skrev om Vigeland.k55 – – [3] Jeg fik tilfældigvis se det du skrev i Morgenbladet iaftes.k56 Jeg ærgrer mig over at jeg maa gi dig litt ret i, at denne strie opstillingen ikke virker saa heldig sammen med stortingsbygningen, for jeg er ellers svært glad i Viks utkast. M.h. til huset i Rosenkranzgatenk57 er jeg jo selvfølgelig dybt uenig med dig og underdanigst enig med maleren Svarstad –.k58

Hans mork59 kommer til byen om nogen dager og skal opereres, saa han er noksaa trist og bekymret for hende.

Mange hilsener

din

S.U.

1912

[13. februar 1912]

n29

13/12-12 Chr.a.k60

Kjære Nini,

det er skam jeg ikke har faat takket dig for bokenk61 før –. Jeg synes, den er bedre end jeg husket – jeg liker historierne svært godt. Men ikke som Benedictek62 allikevel; jeg har læst den omigjen efterpaa. Den er deilig – jeg elsker den boken.

Jeg var saa glad for det du skrev om Bang.k63 Jeg synes du fik sagt alt det vakreste, som kunde sies om ham, nu han er død –.

Det var forfærdelig sødt av dig at sende min mork64 de deilige blomsterne; hun var saa glad for dem. – Jeg og.

Jeg var paa premieren til Heibergs stykke;k65 nu har jeg læst det efterpaa. Det er godt nok – men. «Frihet for Loke saavelsom for Thor –»k66 Livets Triumf – Jeg vil værge mit land – Michelsen.k67 – Hamsunk68 Jeg elsker ingen av dem, men allikevel! Heiberg sa det samme, han sier nu, i 1905; dengang brændte det i mig, og jeg takket ham i mit inderste hjerte, for han sa det – selv om det intet nyttet da heller. Og nu –. Hvad kan det nytte og si det nu. Vist var det en ydmykelse. Men kan vi ikke nu – trods ydmykelsen – bite det i os og arbeide i ydmykhet – ja da er vi ikke nogen nation. Mener jeg.

Mange hilsener

din Sigrid Undset.

3. juli 1912

n30

Brüssel 3-7-12 Kjære Nini dette bare for at meddele, at vi blev giftk69 i lørdags i Antwerpen og nu driver om i Belgien, glade og fornøiet. Jeg skal skrive brev til dig fra London, naar vi kommer dit. Mange hilsener til Ing. Ankerk70 og dig selv

din hengivne

Sigrid Undset Svarstad.

n31

29. juli 1912

64 The Grove,

Hammersmith

London W.

29.7.12.

Kjære Nini,

Jeg har længtes efter at skrive til dig undertiden – baade for at faa takket dig for de blomster, du sendte mamak71 til mit bryllup,k72 og fordi Svarstad og jeg saa gjerne vilde høre litt fra dig. Siden vi reiste fra Norge har vi jo næsten absolut ingenting hørt om hvordan fædrelandet trives – eftersom det saa godt som utelukkende har været mama og Signe,k73 vi har hørt ifra, og de vet jo egentlig ikke noget «nyt» saan. Kan ikke du ved leilighet skrive litt og fortælle no?

Det var forfærdelig snilt av dig at sende mama de blomsterne; hun hadde været ‹…› saa glad for dem. Det var jo litt trist og ufestlig for hende allikevel da det kom til stykket, at jeg saan holdt bryllup etsteds forholdsvis langt borte i verden. Anders og jeg blev altsaa viet i Antwerpen – det var en ganske prosaisk forretning, vi sat i et kontor med en konsul og en kontorist og hørte konsulen, som er bare vice- og halv fransk, foredrage ritualet, som han ikke kjendte, og snublet i og uttalte galt [2] hele tiden. Saa var det ekspederet, og fyren fik i fem minutter tituleret mig frue femogtyve ganger, og saa laaste han os ut av porten, og der stod vi paa gaten i høljende regn og var rette ægtefolk.

Det regnet hele tiden, mens vi var i Belgien, saa jeg nød likefrem varmebølgen, som ankom til London samtidig med at vi kom dit. I det hele synes jeg London er henrivende – med undtagelse av Rom vet jeg ingen by, som jeg liker saan. Endda de første fjorten dager bodde vi i et fælt pensionat inde ved British Museum. Dyrt og daarlig og forlorent fint – et lite værelse saa fuldpakket med splinternye indlagte møbler, at vi bogstavelig ikke kunde snu os, med utsigt til en bakgaard. Herk74 bor vi for litt mere end det halve, har to store rum – Svarstad ut til en koselig smaaborgerlig gate med smaa dukkevillaer og smaa Noas ark-trær og du vet disse smaa engelske forhaver med en græsplæn saa stor som et spisebord og en urne med røde geranier midt i. Jeg har vindu ut til en forholdsvis stor bakhave med to pæretrær, hvor stærerne skvatrer og stjæler pærer, og en jernbanedæmning bak og fabrikker langt borte. Og kvarteret er morsomt – hver aften er der folkemøte borte i gaten – salvationisterk75 og anarkister, socialister og antisocialister, katolsk mission og dit og dat. Nede i Hammersmith Broadway er der musik og barer og kinematografer og teatre, hvor vi kan breie os paa orkesterplads for 2 sh.k76 og se de deiligste melodramaer med slavehandel og postrøveri og revolverskud og krudtrøk – og et [3] betaget publikum i ryggen. Vor værtinde er en liten skindtør mrs. Tanner,k77 som vimser hupstairs og downstairs, 'aving so many things to 'ave in 'er 'ead,k78 men like blid altid, som spør bekymret efter hvert maaltid om vi liker dit og dat og er villig til at la os faa alting som vi vil ha det.

Og fem minutter herfra har vi Themsen med fabrikker og byggetomter og juletrær og villaer og arbeiderboliger og spaserveier og baater til at leie; vi har rodd der undertiden om aftenen. Og jeg har igjen mit eget værelse med et ordentlig skrivebord og kaminhylden fuld av mine egne bøker, og Svarstad har sit eget værelse med tuber og hyssing og papir utover hele gulvet og et skrivebord med jerusalems forstyrrelse paa – og eftersom jeg ikke længer er nødt til at være der mere end jeg selv vil, saa synes jeg selvfølgelig der er forfærdelig hyggelig og er der altid, naar jeg ikke arbeider eller vi er ute.

Hvordan jeg rigtig skal klare at bli færdig med mine fattige folkk79 vet jeg forresten ikke, men klare det gjør jeg vel. Det er litt forstyrrende ogsaa, at jeg har anskaffet mig en hel del bøker av Websterk80 og Fordk81 og Massingerk82 og Marlowe,k83 og al den sympati jeg føler for patos og vildskap og hete lidenskaper, blir farlig forstyrrende. – Der er vidunderlige ting imellem i disse gamle engelske tragedier, som allesammen foregaar i det st sekstende [4] aarhundredes Italien. Det er jo noksaa langt borte fra Kristiania og fra smaa sypikers og halvgamle kontordamers færden og «liv».k84 Jeg har faat fat paa søstrene Brontës digtek85 ogsaa – du har ret i, at de er henrivende. Jeg er lei for at der ikke eksisterer noget billede av Emily Brontë. – Jeg var i National Portrait Gallery forleden – for mig var det jo svært morro, men Svarstad blev så grætten fordi alle billederne omtrent var saa slette som billeder betragtet. Saa dit faar jeg gaa alene engang imellem. Saan er det at være forfatter og gift med en maler –. Jeg stod fordypet i Shelleysk86 portræt, og han sier, fy faen for no svineri – og Severns portræt av Keats,k87 som jeg elsker fordi jeg elsker Keats digte og fordi jeg ikke vet noget stort mere gripende end historien om Severn, som sat der nede i huset ved Piazza di Spagnak88 nat og dag i maanedsvis og vaaket og pleiet sin døende ven som en mor. Det grep mig svært at se billedet – ja han kan nu ikke kalden32 noen go maler, sier S. tørt og prosaisk. Og i Tate Gallery var jeg jo nødt til at indrømme, at min dyrebare Rosettik89 var hellerikke noen go maler –.

Vi har været endel sammen med Egges;k90 de er forfærdelig søte og hyggelige. – Har du set noe til Regine Normank91 siden sidst?

Mange hilsener fra Svarstad og mig til ing Ankerk92 og dig selv

din hengivne

Sigrid Undset Svarstad

Aassen gaar det med juleheftet?k93 Faar du flere goe bidrag – noen paa norsk ogsaa? Apropos norsk, har du set no til fru Nissen?k94 A. sier, at Kroghk95 skal illustrere mine vanføre damer –?n33

[9. september 1912]

n34

64 The Grove, Hammersmith, London W.

Kjære Nini, tak for dit brev. Dette er bare for at si dig, jeg vilde gjerne, du skulde ha Keatsk96 digte fra mig, og jeg lot dem sende dig en i dag, – men vil du la mig vite om den er kommet frem – for nu bakefter falder det mig ind, at jeg kanskje har opgit ufuldstændig adresse – jeg husker ikke. Jeg skal se at finde en eller anden utgave av Brontëernek97 for dig. Vi lever bra og arbeider flittig – liker London, men her har været et ugudelig veir like til de siste dagene. – Krokvikk98 har sendt A.k99 Kroghgsk100 tegninger til min historie – det var vel en ondskapsfuldhet – de var skrækkelige!!! Mange hilsener din

S. U. S.

5. og 8. oktober 1912

64 The Grove

Hammersmith

London W.

5. oktober 1912.

Kjære Nini,

tak og ære for to lange brever! Det er saa inderlig velkomment for os at høre litt nyt hjemmefra for Svarstadk101 og jeg er altsaa mutters alene i London nu. Gudskelov saa savner vi jo ikke netop andre mennsker saa svært, men du kan skjønne at vi tænker jo med en viss ømhet paa vort dyrebare Christiania og venner og uvenner der da. Vi har jo i det hele nu i over tre maaneder ikke været sammen med andre end hinanden – utover Peter Eggesk102 den stunden de var her. De var hyggelige, endda jeg heldigvis kan si, vi savner dem ikke egentlig nu de er borte, og vi er helt henvist til hinanden.

Vi bor svært hyggelig herute i Hammersmith – det er længst oppe ved elven, og egentlig et arbeiderstrøk. Themsen er like ved – Anders maler dernede – og her er morsomt og karakteristisk – London – smaaborgerlig, med folkemøter paa gaten hver aften, et ‹leven› teater like ved, hvor de spiller folkestykker med indianere og mormoner og ædle helte, som i [2] det avgjørende øieblik ber til gud og skyter med revolver. Og publikum paa galleriet røker tobak – det gjør de forresten over hele salonen, dog ikke the ladies – men galleripublikum – alle arbeidergutterne nede fra fabrikkerne – sitter og damper i et kjør, med bena oppe på rækverket og jenta si i armen, og de piper ut skurken og roper advarsler til heltinden og klapper voldsomt til alle smukke og gudfrygtige uttalelser. Av ordentlig teater har vi bare set Shawk103 paa Kingsway Theaterk104 – det var forfærdelig morsomt – og jeg glæder mig til at se Winters Talek105 med Lilla Mc. Carthyk106 en aften.

Hittil har vi forresten ikke hat tid engang til større av denslags. Nu har jeg da avsendt manuskriptet mitk107 – gud give det er vellykket. Svarstad er ikke fornøiet med Sædelighetsballet,k108 men synes de andre noveller er gode. Det var mig en skuffelse at du ikke skal ut med noget iaar.k109 Jeg hadde glædet mig til din bok. Jeg aner ikke, om der er noget andet ivente iaar, som skal bli av interesse. Vet du om noget –?

Det var vel svært bra tænker jeg at du hadde moralsk mot til at si Anna Haugk110 din mening. Jeg vet ikke – kanske jeg hadde hat det nu – efter at jeg to somre itræk har været plaget med korrespondancer i anl. Marna Birch Reichewald Aars, f. Aaal og nu gift Barricellis mesterværk,k111 som jeg i et uforsigtig øieblik i Rom engang roste. Iaar mødte hun op med ønsket om en «erklæring» – som jeg avfattet i saavidt pene uttryk som jeg kunde forsvare. Da den ikke har nyttet, optraadte [3] en obskur kollega av os, pseudonym Ditlef,k112 og forlangte, at jeg skulde foreholde Nygaardk113 hans pligt overfor den norske kunst. – Angaaende Anna Haug har jeg jo aldrig set en linje av hvad hun har skrevet, men pikebarnet selv syntes jeg var ganske sympatisk – ialfald da jeg efter Kragsk114 beskrivelser hadde ventet noget meget mere anløpent end hun virket paa mig – jeg syntes at i betragtning av at hun var nordlandsk – de er jo uten undtagelse litt skakke i hodet allesammen – var hun søt. Om hun har noget paa hjertet som er noget, maa jo guderne vite. –

– Ja du, det er en deilig ting at kunne tænke paa «svundne tiders lykke» uten at det gjør vondt. Svarstad og jeg har indrettet os som i Paris omtrent – og det som er anderledens er forbedringer. Vi spiser f.eks. vore maaltider alene nedenunder i et litet diningroom,k115 bare vi to, og vi har en liten skindtør, inderlig snil og venlig værtinde,k116 som ikke vet det gode hun vil gjøre os – hun var skrækkelig snil da Svarstad i forrige uke maatte ligge av forkjølelse nogen dager – lavet suppe, som skulde varme – den var fuld av pepper og karri og smakte som helvedes fyr og flamme – og brygget drikke av linfrø og lakris og citron – og han, mandfolket, syntes naturligvis han var skrækkelig snil, [4] fordi han drak det og fandt sig i at ligge og la sig dyrke og dægge av mig i tre dage. Forfærdelig koldt og trækfuldt er her jo, og ikke ildsteder uten disse vesle kaminerne, som ingen varme gir uten man sitter op i dem, saa særlig for hans skyld glæder jeg mig til vi skal reise herfra – men gud vet naar det blir –. Jeg skjønner ikke, naar han skal bli færdig med alt det han har begyndt paa – og synes han ikke det gaar, blir han nedslaat og trist.

Jeg læser engelsk litteratur for alvor nu. Det jeg hittil har overkommet er forfærdelig fængslende – tildels pragtfulde ting. Gamle Websterk117 beundrer jeg fuldstændig paa knærne – og gud for en litteratur, som har raad til at regne ham til «minor poets», Hans White devilk118 og Duchess of Malfy,k119 og Otways Venice preservedk120 vilde man jo alle andre steder regne for klenodier –. Det er forfærdelig deilig at læse slike ting, som man kommer til at trække benene op under sig av henrykkelse over – og for mig er der ialfald noget vidunderlig henrivende i det, at disse flammende, brændende utbrudd er hundreder av aar gamle og at de kan ta en saa helt og inderlig og at der er noget i livet, som aldrig blir anderledens allikevel.

Bronteernek121 har jeg ogsaa læst en del av. Emilys roman, Wuthering Heightsk122 syntes jeg var svært interessant paa flere maater. Jeg skal nok sende dig deres digtek123 – hvis ikke den utgave jeg har, og som er den eneste, jeg kunde faa, er den samme [5] som du har allerede. Det er et litet 1eks. bind i utgaven Oxford University Press, Henry Frowde ed. og indeholder The Professor by Charlotte Brontë samt digtene av alle tre søstrene. Vil du jeg skal sende dig den?

8de. Vi har faat taake nu. Den er imponerende. Og midt på dagen letter den og svæver som en fin hvit dis i solskinnet – det er henrivende, men utpaa eftermiddagen er veiret og temperaturen ikke indbydende til andet end at sitte foran kaminen og se paa ilden. Det er svært gjilt, men man blir lutdoven av det.

Hvordan er det gaat dig med at indfange maalforfattere?k124 til foreningenk125 Jeg kom til at huske paa den dig overdragne mission da jeg forleden i Tidens Tegnk126 saa en annonse fra kinematograferne om en splinterny film «Bondefangersken Nini»k127 – undskyld!

Det deiligste her i England synes jeg allikevel næsten er landet – bare en tyve minutter ut i Middlesex med Districterne og saa bare grønne beiter, bakker op og bakker ned, og gjærder av tornebusker og bjørnebærranker og gamle eketrær og krøtter og gamle bondegaarder saa yndige som julekort. – Udyrket land – og byen like indpaa fuld av sult og nød. – Ikke rart at folk er anarkister – [6] her er anarkist-foredrag borte i vor gate hver eneste dag, og rasende morsomt er det at staa og høre paa – publikummerne deltar i debatten saa det er en lyst. Hammersmith er en rigtig anarkistrede ser du – men vi synes forfærdelig godt om Hammersmith naturligvis.

Har du set Arnulf Øverlands utstilling?k128 Er der noget ved den? Jeg likte hans digte saa godt, at jeg skulde ønske billederne var bra –.

Jeg haaber, du skriver litt igjen ved leilighet. Vi blir nok mindst til ut i november her. Jeg skal hilse Ankerk129 og dig fra Svarstad – han sitter inde hos sig selv og leter i et lite konversationsleksikon efter Armfeldtk130 og hans soldater, som frøs ihjelk131 paa Dovre engang og brændte op børserne sine – han har netop tændt op med gamle pensler og spritfernis i sin kamin nemlig. Og mange hilsener fra mig ogsaa.

Din

Sigrid Undset Svarstad.

16. november 1912

64 The Grove

Hammersmith

London W.

16. nov. 1912

Kjære Nini,

hjertelig tak for dit brev. Det er gjilt at du er saa snil til at skrive. Andersk132 og jeg lever i endrægtighet, kjærlighet og arbeidsomhet – men i dypeste ensomhet. Nu er til og med Tidens Tegnk133 hørt op at komme – ved en misforstaaelse – og vi vil ikke forny abonnement før vi kommer til ro igjen i Rom. – Vi har sagt op her til 1. december – mrs. Tannerk134 og vi beklager begge dybt den forestaaende avsked, men litt glæder jeg mig allikevel til at komme sydpaa. Skjønt den berygtede taaken – ja to gala-opvisninger av den har vi set og da kunde vi bogstavelig ikke inde i stuen se kaminilden fra døraapningen av uten som et rødt øie i disen – trappen ned til 1. etage forsvandt i taaken og ute paa gaten forsvandt vore egne føtter i hvite skyer –. Men det var altsaa to isolerte tilfælde. Vor daglige taake er et hvitt forhæng for vinduet om morgenen – pæretræet i haven anes som en mat tuschtegning. [2] Men litt over frokost har det lettet saa meget at en aner en blekblaa himmel og saa kommer der et forsigtig solgløt – og midt paa dagen har vi i regelen enslags fint og blekt og vakkert sollys, mens trær og huser paa litt avstand blir mere og mere utydelige i en lys og fin dis. Jeg synes det er vakkert. Anders klager bittert over de nye røkfortærende apparater, som er blit obligatorisk her og paastaar at bare for 6 aar siden var «luften» over London meget «bedre» – d.v.s. værre. Nu – ja jeg synes ikke jeg har set eller luktet kulrøk siden i Kristiania – d.v.s. undtagen inde i mit eget værelse, hvor kaminen præsterer alt som hjertet kan begjære i saa henseende, før jeg kan faa den overtalt til at brænde. Men saa er den saa hyggelig, naar den endelig har besluttet sig til at varme og flamme og gløde – og inde hos A. er der et rent pragteksemplar av en kamin og jeg kommer nok til at længes bitterlig efter kaminen og Hammersmith. Vi har hat det forfærdelig hyggelig her og efter en alvorlig forkjølelse, da han laa tre dage – opvartet av mrs Tanner og mig og rørt til hjerteroten over sin egen føielighet og snilhet fordi han virkelig fandt sig i at ligge i sin seng og ta mediciner og spise supper og nøtter og vindruer som kvinderne bragte til hans leie – saa har Anders været svært bra for hoste og alt sligt ihøst. – Jeg kommer til at længes svært efter London vet jeg, naar vi er reist herfra og efter vor egen lille specielle part av den – Hammersmith med Broadway og Kingstreet med de fænomenalt [3] billige butikker og de straalende Picture Palace og Electric Theatres og frugtutsalgene og blomsterhandlerne som staar utenfor stationen og roper «lovely violets – penny a bunch lady»k135 og svære dusker av vinterasters i alle farver eller langstilkede krysantenum med vældige hoder av hvite krusete blader – penny each madamk136 – og the Grove med anarkisten under jernbanebroen og hans klynge av tilskuere og tilhørere og svovlprædikanten litt længer oppe i gaten med sine to eller tre publikummere – og Lyrick137 med de nydelsesrike teateraftner –. Jeg hadde mere glæde av The Pride of the Prairiek138 end av Winters Tale paa Savoy Theatrek139 i Granville Barkersk140 fremstilling. – Det var post-impressionismenk141 paa teatret, forkyndtes der.

Først var vi nu og saa post-impressionismen paa lærred og i oljefarver. Det var Matissek142 og Picazzok143 + deres adepter. Ja om jeg skal bli hængt for det – at finde andet i det end humbug, det frækkeste og fæleste humbug er mig umulig. Et par henrivende ting av Cezannek144 og et yndig, ægte naivt billede av en tropeskog med en i farverne aldeles deilig gruppe av en løve,k145 som spiste en neger op, av Rousseau,k146 gjorde det andet endda æklere. Jeg lo himmelhøit – men det gjorde min herre og mester med –. Men det særdeles distingverte publikum – utstillingen holdt til midt i Bond Street – gik omkring og anstrengte sig for at se begavet ut – du [4] kjender nok hjemmefra i det sidste aarene dette silkekaapete utstillingspublikum, som gaar omkring og stirrer og ser ut som det knaket i hjerneskallens sømmer av bare anstrengelse for at forstaa.

Derefter drog vi avsted for at se post-impressionismen paa scenen. At det ikke rigtig vilde gaa med Shakesperek147 og post-impressionisme, det hadde jeg nu hat en anelse om. Et og andet blev der jo at glæde sig over – de komiske roller blev godt spillet og der var ynde over dem og over Florizel og Perditak148 – det var saanne vakre unge mennesker som spillet dem, og det er jo næsten det væsentligste. Men alt det vældige og tragiske i stykket –. Dekorationerne var holdt i enslags kysk secessionistiskk149 stil, dragterne likesaa, optog o.l. var stiliseret til karrikatur og spillet likesaa – for at slaa over, der hvor stilisering var umulig, til enslags patologisk realisme. Noget som mere skrek imot hele stykkets karakter og sprog, kan jeg ikke tænke mig. For mig er der ialfald en rent sanselig og synlig likhet mellem Shakespers diktion og renæssancens andre uttryksmaater – saan at jeg mange ganger ved en replik, der er raa av vild, menneskelig følelse og saa løper ut i rent ornamentale billeder og lignelser og ordspil, maa tænke paa disse dekorative figurer, der er en realistisk studie av nakent menneske til navlen og saa opløser sig i akhantusblader.k150 Jeg synes nok det er meget godt at spille Shakespere paa en tom scene, bare med et forhæng til bakgrund – men naar forhænget er av no lys liberty silkek151 med et vaarlandskap i jugendstil,k152 saa [5] er jeg nær ved at takke gud for Jens Wangk153 som jeg ellers ikke saa sjelden har ønsket enanden mand vilde ta sig av og steke i hans eget smult.

Det gjorde mig vondt, det du skrev om G.H.k154 – Der er enkelte mennesker, som man gjerne vil ha lov at dyrke saan en bitteliten smule og jeg ialfald blir trist over at det absolut ikke lar sig gjøre at se op til dem – ialfald ikke qua dødelige mennesker –. Anders har av dyrekjøpt erfaring vel sagtens sin vel hærdede foragt for alle som hører til en viss periodek155 hjemme – mig personlig var det pinlig at høre at f.eks. S.B.k156 er fuld i et møte, hvor en dame skal være tilstede. At de kan!

Jeg glæder mig til din bok.k157 Jeg har bedt om at faa den og Regine Normannsk158 hit, hvis de kommer før vi reiser herfra. Nygaardsk159 tilbyr mig alle nye bøker og «fruer» mig op og ned i brevene sine – behandler mig i det hele med den utsøgteste elskværdighet. Rimelig nok forresten – jeg er dem virkelig en billig og hyggelig kat. Jeg kan ikke vænne mig av med at være ræd for gjæld, selv til en forlægger – jeg burde naturligvis kjøpe gardiner og gulvtæpper til mit hus i Liberty og dækketøi og laken hos Irish Linen i Regent st.k160 og la Nygaard betale – men se om jeg gjør! Kvindelige forfattere maa sgu være [6] opbyggelig for en forlægger paa mange maater!

Min bokk161 er kommet nu– jeg er nervøs for den. Jeg har tilegnet den til min ægteherre – bare av den grund burde den jo ikke være min daarligste. Den blir vel opfattet som stilfærdig og uskyldig – skjønt jo efter min mening frk Smith-Tellefsenk162 er det brutaleste jeg nogengang har skrevet. Men en masse bra folk vil vel læse f.eks. side 205 uten at skjønne, at det er særlig raat eller gement, som sies der.

Anders maler paa et stort billede fra Themsen med fabrikker og prammer og røk og dampk163 – men jeg har vist fortalt dig om det før, siden det har været brændpunkt for vore interesser i mere end to maaneder. Jeg tror det er svært godt – er gla i det. Anders mening varierer fra dag til dag – men han er jo aldrig fornøiet med sit arbeide, mens han holder paa med det. Portrætet av mig i sort silkek164 er foreløpig utsat paa ubestemt tid av forskjellige grunder.

Mange hilsener,

din hengivne

Sigrid Undset.

Med hilsen til ing. Anker.k165 Jeg kan formodentlig risikere at sende hilsen til dere begge fra Svarstad, men ellers saa er han nu reist til byen til farvehandleren. Og farvehandleren er en særdeles fornøielig og snaksom fyr, saa det blir altid en ekspedition paa nogen timer –.

23. november 1912

64 The Grove

23.11.12.

Kjære Nini,

vik166 har netop læst boken dink167 – d.v.s. jeg har læst den høit – og vi var svært glad for den begge to. Gid du maa faa megen glæde av den. Mademoiselle Thalie har jeg altid beundret svært og det var en nydelse at se hende igjen, befriet for de skjønhetspletter som – var det Maren Sverdrup?k168 eller en anden dame? – hadde utstyret hende med. Jeg likte ogsaa Eva og Hattefjæren godt – men frk. Danellk169 er jo perlen. Den gjorde det samme indtryk paa mig som livet oftest gjør – vakte det samme bitre hat til de trygge og rike – eller ikke de rike, men de velsituerte –.

Forleden – eller det er et par maaneder siden, var vi ute hos en norsk familje – en Mr. Kittelsen,k170 som forøvrig er aftenpustetsk171 repræsentant herover. Det var saanne pene folk og vi hadde det rigtig hyggelig. Det var bare vi og saa Peter Egge og hans fruek172 – som jeg ogsaa liker rigtig godt. Men saa fik samtalen denne gifte karakter – herregud vi var jo bare tre ægte par. Det var bare Det var jo første gang jeg hadde den ære at regnes med blant de officielt autoriserte fruer da vet du. Forresten hadde jeg et indtryk av [2] at Anders hellerikke var vant til at bli behandlet som laugsmedlem. Uf ja det var litt disgusting.k173 Og de kom med den sædvanlige taapelige snak om «gamle jomfruer» og det enslige livs ufuldkommenhet og at ægteskapet – det vil si – æ-æ – ikke altsaa akkurat det lovlige men – æ-æ – ja altsaa erfaringen var da altsaa en erfaring som – æ – det under alle omstændigheter var et plus at ha –. Jeg likte Kittelsensk174 godt og jeg har stor respekt for Peter Egge baade som kunstner og menneske og jeg liker hans frue og jeg tror de bor svært lykkelig med hinanden – saa gud maa vite, hvordan de kan snakke saa flaaset. Jeg tænker paa en vennindek175 – en «gammel jomfru» paa ca 40 aar, kanske mere skikket til hustru og mor end nogen anden jeg har truffet – men saa upraktisk indrettet at hun i hele sit liv vist bare har brudt sig om at bli det ved en eneste mand – og han har ved forsynets viselige anordning tilbragt de sidste 10 aar som lam. Og jeg tænker paa hendes ord i en fortrolig time – som hun ikke ødsler med, og som altid gjør at jeg føler mig ydmyg og liten, naar hun en sjelden gang taler aapent ut av sin fortvilede stolte resignation. Om den ensomhet som er et brændende helvede paa jorden og om de nætter da man ligger og føler alle de fineste røtter i en selv krympe sig i ilden og tørke bort unyttig – det som hun kaldte det næst værste, fordi hun ikke tviler paa at der er et som er værre – at ligge ved en fremmeds side og føle de fine [3] røtterne raatne –.

Jeg kommer sgu aldrig til at føle mig som en rettelig frue, om saa vores fælles Møllerk176 befruer mig to ganger mindst paa hver linje – jeg synes jeg hører sammen med de enslige frøkener uten lykke eller med en illegitim og hjemløs lykke – og føler min nuværende legitime lykke trods alt som et rov fra skjæbnen og som en anomali, jeg har kunnet gjøre ut av mit liv takket være gunstigere skjæbne og en robustere konstitution. Ja jeg gjør, trods pletterte fiskekniver og andet husutstyr som jeg kan glæde mig ved at besidde. Og det er mit alvor at jeg vilde ønske jeg aldrig fik døtre – jeg burde ønske hellere ikke at faa barn. Det gjør jeg selvfølgelig ikke – men jeg sier at det er toppunktet av egoisme, dette kvindeønsket om unger, unger, unger – til egen fornøielse. Ungernes fornøielse av livet faar saa bli gjenstand for en senere skaal –.

Vi har jo forsaavidt spadd i samme havenk177 iaar, du og jeg. Og Anders faldt i betragtninger over menneskenaturens ufornøielighet – det er ikke længer siden end «familjen paa Giljes»k178 dager at det skulde kunne erstatte en kvinde alt andet – bare at faa bli smaaskolelærerinde, naar det førte til selvstændighet. Nu vet jeg ikke om det skal opfattes saan at skolen hendes skal erstatte Inger Johannek179 alt – skjønt jeg godt forstaar, at skole eller [4] kontor eller medicinsk embedseksamen eller stemmeret kan erstatte en svært meget – naar man maa slaas paa bare livet for at faa det. Ikke ellers.

Iøvrig har jeg altsaa til lekture i høst hat Perkins Gilman,k180 Elin Wägner «De fire paa hybelen»k181 Antonette Aas: «Vor lod og del»k182 (jeg likte den – der var noget nobelt over den, som gjorde godt) og nu din bok samt korrektur på min egen.k183 Til forandring fik jeg idag etpar repræsentanter for sværdsiden hos Nygaard,k184 idet d'hrrk185 Scottk186 og Øverlandk187 sendte mig sine digtsamlinger. Scott optraadte jo i fjor som min fuldstændig hysteriske champion – det er saa pinlig at jeg absolutt ikke kan præstere nogen retur-begeistring. Øverlands var bedre – originalere – ifjor, men der er etpar vakre ting iaar ogsaa. Men av et og andet har jeg en liten ængstelig fornemmelse av at ogsaa han er kommet ind i det med den store hjemlige rottekongen – alle disse unge litteraturstjernerne vore, som er vokset sammen paa de underligste steder og vokset ut paa de ældste, som dog engang vimset omkring i livet paa egen haand og tok næring til sig, men nu lever av sine egne tidligere produkter og ligger midt i dyngen av sin egen yngel – hele bunken, der hænger sammen efter halerne og inspireres av hinandens bøker og aldrig kommer ut av det fælles rottehul og vimser litt alene. Hjort Schøyenk188 er et typisk eksempel – han er saa tullet ind i trykpapir, at [5] jeg tror ikke han kan kysse sin pike uten at ha Wildek189 og Hamsunk190 og Krogk191 og Wildenweysk192 trykte sætninger flirrende for øinene paa sig. – Ja jeg har ikke læst hans sidste bokk193 da –.

Vi har levet uten norske aviser i 3 uker nu. Av nogen utklip hjemmefra ser jeg jo, at et blandet kor har opløftet en klagesang over den forfærdelige litteraturen og nu skal dra paa korstog – lykke til. Jeg har den største respekt for den s.k.k194 borgerlige moral. Efter mit kjendskap til den ramp, som kaller sig kunstnere og har sat sig ut over den «borgerlige moral» og den borgerlige ramp, som holder paa den med næb og klør, er jeg kommet til det resultat, at den borgerlige moral er et absolut nødvendigt rekvisit i samfundet av hensyn til rampen. –

Jeg har faat etpar anmeldelser. Som Anders forutsaa, tar somebodyk195 studenten i Sædelighetsballetk196 alvorlig – Carl Nærupk197 er det aabenbart ikke faldt ind at jeg har været munter over ham.

Kri. Haugk198 skrev til Ak199 idag – berettet bl.a. om en skandale i kunstnerforeningen – Bjarne Eidek200 og Odak201 skjældte ut Aanrudk202 og da Aanrud og S.B.k203 tillot sig at bli fornærmet, traadte Chr Kroghk204 op og tok sin familje i forsvar. Familien Krogh er da et skrækkelig taterfølge blit!

[6] Næste uke reiser vi herfra. Jeg glæder mig – men det er sørgelig at mamak205 er saa skrækkelig fortvilet og ræd – for krig og pest og kolera: hun ser aabenbart i aanden Rom herjet av fiendtlige soldater, pestlik i dynger paa gaterne – og Anders og jeg baaret til graven halvdøde bare. Hendes fantasi er utrolig naar det gjælder at utmale rædselsbilleder – en ren landeplage for en hel familje. Jeg har forsøkt at gjøre hende begripelig, at vi skal nok absenterek206 os, før det kommer saavidt –. – Anders ber mig hilse dig saa meget. Og mange hilsener

din hengivne

Sigrid Undset Svarstad

14. desember 1912

n35

Florens 14.12.12 Kjære Nini, tak for dit sidste brev. Endelig er vik207 da kommet saa langt som hit! Og her er sol og mildt og deilig – hadde forresten en uke med gode dager i Paris og var over i Milano i dag. Dette mest for at meddele dig at vi skal være i Rom i julen – men jeg kan ikke opgi anden adresse end Circolo Scandinavo Via Campo Marzio 46 – om du skulde ville være saa gjil at skrive til mig til jul. – Gratulerer med 2. oplagk208 – Nygaardk209 har sandelig glæde av sine qvinder–. Uf vi kommer vel til at jule paa et midlertidig hotelværelse eller sligt – vor første jul alene –, men det er gjilt at reise og jeg er gud taknemlig fordi han har fundet paa Florens –.

Hilsen din S.U.S.

Meningen er at jeg skulde skrive brev til dig til jul da!

19. og 20. desember 1912

Via Frattina 138

Rom.

19.12.1912.

Kjære Nini,

tak altsaa for brevet dit. Here we are againk210 – i det selvsamme hus, hvor Andersk211 og jeg traf hinanden første juledag for tre aar siden. Og forhaabentlig skal vi feire vor første julekveld alene oppe i de selvsamme to værelser paa kvisten, hvor vi bodde dengang. Min gamle vertinde, signora Lehmann,k212 vil gjerne beholde os og vil se at flytte ut de som nu bor der – hun var henrykt over at se os igjen som ægtefolk – det tredje par, som er blit forlovet oppe paa kvisten hendes – og ifjor blev det fjerde par forlovet deroppe, fortalte hun begeistret – det var endda en tysk malerinde, som sletikke var ung heller – fru Lehmann mente nok, at hadde hun ikke kommet op paa den kvisten, saa hadde der ikke været stort haab. Naaja – samme kvist indeholder to rum og et dueslag. Os er det et dyrebart sted – og saa kjender vi lokaliteterne med for- og bakdele. Der er kalt – bikjekalt, naar her er koldt i Rom, men sol – og Roms deiligste terrasse og et paradis paa jord, naar solen skinner. Anders og jeg brukte i sin tid at sitte deroppe og læse i hver vor bok og titte paa hinanden – [2] ingen av os vilde paatrænge den anden sit selskap, gudbevares, men saan litt efter litt kom vi jo til at snakke sammen allikevel da –. Vi har nok lyst begge, kan du vite, til at vende tilbake til de gamle tomter. – Det er rart at være her igjen – rarest var det næsten at kjøre paa toget forbi Orvietok213 – staa og se op mot den brune ørnereden av en by paa fjeldtoppen, hvor vi kjender hver sti og hvert smug og hver plet –. Men jeg vilde ikke ditop – nu. Det er underlig allikevel. I alle disse aarene syntes jeg, det var unaturlig og vondt at vi ikke maatte faa barn, og nu, grænseløst glad er jeg, og endda synes jeg det er underlig at tænke paa, at den sorgløse tiden, da der bare var os to i verden, den er uigjenkaldelig og evindelig forbi – om en stund saa er der en liten ny figurino,k214 som vi skal tænke paa og ha ansvaret for –. Gud vet, hvad min mor vil synes – det blir litt fort. Naa, hun likte jo hverken Anders eller den vesle kommoden min eller Jennyk215 til at begynde med – og nu er alt saa saare godt og uvurderlig herlig –.

Her er sol og varme og herlig i alle maater. Da vi kom til Paris, maatte jeg indrømme, at solen hadde jeg ikke set i alle de maanederne i Hammersmith.k216 Jeg hadde simpelthen glemt, at den kunde være saa blændende og sterk uten mindste lille taakeslør. Og Paris var deilig – jeg husket ikke, [3] det var saa vakkert. Men kaldt var der, og endda kaldere var Milano. Men der var et billede i Brerak217 som var saa forfærdelig skjønt at jeg tror ikke nogenting har grepet mig slik. – En Pietá av Bellini.k218 Saan er det altsaa at kjæle for den en elsker og hviske – og vite at det er et lik som hverken føler eller hører –. Husker du det – det er det mest smertefulde billede, jeg har set – jeg kunde ikke sove for det om natten men maatte ligge og huske paa den Marians utgrætte øine og hviskende mund indtil sønnens døde, forlidte ansigt –.

20/12 Saa langt kom jeg igaar. – Idag har her været en dag slik at man har lyst til at takke og prise en eller anden gud. Vi gik op paa Pincio,k219 og vi blev der til solen gik ned – spiste lunsch paa latteriat i Borghesehavenk220 og der omkring fra fontæne til fontæne i stenek-alleerne.

Disse dagene her har været vidunderlige – det er sommervarmt og roserne blomstrer og jeg glæder mig bare til at vi skal faa de rummene heroppe og gjøre dem hjemlige med blomster og lysestaker og faa det litt «vort eget».

Vi var bare fire dager i Florens – travet fra morgen til aften. Der er jo uforskammet meget at se. Der var mildt og godt dennegangen.

Her er kjokka fuld av skandinaver. Kittik221 savner jeg –. Heldigvis forbyder det sig selv at jeg «rangler» [4] ivinter – for gud hvor trist en romersk kneipe vilde være uten hendes aasyn skinnende i purpurglød for enden av drikkebordet! Der var Kitti Kamstrup en av de gudbenaadede! Egentlig er hun i mange maater herlig!

Jeg er glad det gaar saa bra med Regine Normanns bok.k222 Jeg har ikke faat læst den endnu – har ikke set stort av det nye i det hele tat – da jeg bad N.sk223 ikke sende noget mere før vi kom hit. Christensensk224 læste jeg paa reisen – jeg synes ikke den er videre god. – Saa Nygaards julekatalog idag. Du husker du har lovt mig det billedet av dig – det er da det likeste jeg har set. Men har du set, hvor fabelaktig Barbrak225 ligner Matti Aikio?k226

Nu slutter jeg, for jeg kjender mig tom i hodet og er sløvetræt av at gaa og rusle i solskin –. Mange hilsener til Ankerk227 og dig og glædelig jul til dere begge.

Din hengivne

Sigrid Undset Svarstad.

Hilsen fra Svarstad.

1913

19., 21., 25. og 26. februar 1913

Via Frattina 138, 19. febr. 1913.

Kjære Nini,

jeg skulde visst kanske ventet med at begynde paa brev til dig, indtil jeg og kunde si, solen skinner jo! Saa blev ikke brevet saa upassende trist, som det kanske nu blir. – Djævelen staar i alt som minder, sier jeg – man slaar sig ned med en nyfødt ungek228 paa et minderigt kammer med 6 trapper ned til varmt vand, en petroleumsovn og to spritapparater til at tørke tøi og lave mat paa – en slik liten dritpaase konsumerer ca 6 skjorter, 12 bleier, diverse kladder og dit og dat i døgnet – jeg har næsten tutet mere over tøiet hans, end jeg har glædet mig over den lille søte gutten min.

Han er saa vakker og frisk og kraftig, saa det er vel utidighet og litt fysisk svakhet som gjør mig saa ræd for at han skal ikke trives for mig. Han har ikke været forkjølet en dag, siden han blev født, og han vokser og lægger paa sig – men nægtes kan det ikke, at den kjære gamle leiligheten heroppe er rent ut sagt etslags lysthus, som formodentlig en gang ved leilighet er muret op paa taket av et femetages hus. I mit værelse er tre yttermurer. Her er ikke egnet til barneværelse skjønner du. Hvis altsaa solen vilde [2] skinne –. Saa var der terrassen, hvor vi kunde leve helt og holdent. Det hadde jeg jo gjort regning paa da – barnet skulde ha sol og frisk luft hele dagen, og med sin mors bryst og tilstrækkelig renslighet og pas skulde han trives saa herlig. – Det var altsaa forutsætningerne, før han blev født –. Skjæbnen har villet, at siden vi for nær fjorten dager siden kom hjem med ham fra jormoren, har der ikke været en dags rigtig godt veir. Først saan litt ‹grutt›k229 –. Jeg tok ham ut allikevel, godt nedpakket i kurven sin, og jeg vasket og tørket tøi hele formiddagen. Den kvinden, som skulde komme og hjelpe mig, uteblev nemlig totalt, og nogen ny var ikke at faa fat paa. Saa fra den sekstende dagen stod jeg i vaske – ikke baljen engang, men tre vaskevandsboller og sølte, kokte vand, kokte bleier, lavet mat og vasket op. Ja, Andersk230 stakkars hjalp trofast, men han hadde næsten fuld hyre med at bære op vandkander. For tre aar siden var her vand oppe paa terrassen, men iaar maa vi selvfølgelig hente det en etage ned. Varmt vand de før nævnte 6 trapper ned. – Endda – det gik! Saa kom tramontanaenk231. Bitende, isnende nordensno seks dager itræk – en kulde, jeg aldrig har kjendt maken til i Rom! Endda gik det. Jeg tullet ungen og kurven ind i plæd mot vinden, stillet ham i læ og der laa han noksaa godt og lunt. Tørk var der i veiret, bare at alle plaggerne hans hvirvlet rundt i vinden. Heldigvis er terrassen indhegnet med høit nettinggjærde – ellers hadde jeg ikke eiet et plagg igjen nu. Om natten var det hundekoldt. Jeg maatte bytte paa ham [3] mindst mulig, sove med ham i armen og saan – god til at holde varmen er forresten pusen.k232 – Men iforgaars vaagnet jeg med snefok! Etpar tommer sne til morgens, siden slutk233 og regn, vaatt ute, klamt inde, hvert plagg maa tørkes i kjøkkenet (6 trapper ned) og dampes ved petroleumsovnen heroppe. Jeg har endelig faat tak i en kone, som henter bleier og kladder daglig, men de sidste dagene har jeg faat det vaatt tilbake. Og lillegutten ligger og sover hele dagen herinde, hvor vi er, og hvor der brænder lamper og apparater og kokes mat og smaatørkes –. Ak nei, det var igrunden ikkeno arbeide at snakke om, dengangen jeg skrev og digtet –.

21de.

Nu er to dager gaat. Og ingen sol! Maanen skinner om kvælderne, skyerne trækker litt tilside og jeg lægger mig i haabet – og vaagner kl. 4. Nei, regnet ‹permer›k234 ikke paa tak og ruter! Det er taalelig mildt, naar jeg smetter op, faar om mig slobrokken, faar det lunkne vandet over natlampen i taket og vasker ungen mins ende. Og saa kryper jeg lykkelig og lunt ned i sengen med lille gutten min ved brystet. Men saa vaagner jeg kl. 8 igjen til graaveir, nye kvaler med tøiet og ængstelse. Og igaar visit av jormoren, som finder, at gutten har ikke lagt paa sig og fortæller mig at melken min er for tynd og at han ikke faar næring nok. – Jeg hensynker i fortvilelsens avgrunde. Anders forsøker at trøste mig, med at gutten er all rightk235 – det tror jeg forresten selv han er. Men herregud hvor jeg søker i danske og engelske bøker efter [4] raad og veiledning og tegn og varsler –. Trives han eller trives han ikke? Imorgen skal Anders gaa og kjøpe vegt til at veie ham paa. For mine øine ser det ut, som han vokser vældig i længden – han er 54 ctm. omtrent utstrakt – –

25de.

Nu er det saan litt blekt solskin, men solskin er det da, ute, og omtrent det samme i mit humør –. Idag har vi hat en læge – en tysker – oppe for at se paa gutten, i eftermiddags var jeg derborte og fik veiet ham, og nu skal det han veies hver ukedag av lægen for at kontrolleres. Tar han ikke paa, skal melken min undersøkes – jeg har mere end nok, men det blir altsaa spørsmaal om kvaliteten. Skal han vænnes fra – som vil være en forfærdelig bitter skuffelse og sorg og ydmykelse for mig, at jeg ikke skal ha ordentlig næring til ungen min – reiser jeg like hjem med ham. Hvad jeg ogsaa nødig vil – her er da allikevel sol og han har været ute det meste de fleste dagene en stund, og jeg reiser nødig hjem til vinteren med gutten – dessuten, hvor reise hen? Saa skal vi sætte bo med det samme osv. –. Uf –.

Desværre saa har nok lille Anders ikke lagt paa sig nogen smaa fete merker. Nogen centimeter magre, lange skanker og pindetynde guttearmer har han vistnok lagt sig til, det kan jeg se paa klærne hans. – Hvad han veiet ved fødselen, vet jeg ikke. – Jeg laa i huset hos en halvtysk jormor,k236 som var svært flink og bra mot mig, men saan med maal og vegt og talopgaver [5] var hun ikke svært nøiagtig – i det hele ikke med sine uttalelser, som var saan diktert av stemningerne hendes. Hvad pusens vegt angaar saa fortalte hun mig stoltelig, at det var fem kilo! Rigtignok saa eiet eiet hun ikke mere end ca. 3 kilo lodder, og resten var resultatet av en opstabling av strykejern, vækkeruhr, vandglas og dit og dat, fordelt paa skaalerne, saa gutten laa som i en femtiøresbasar tilslut og sprællet – saa jeg var jo ikke aldeles overtydet om at det var helt korrekt, og især da hun dagen før vi reiste hjem – den femtende efter fødselen – paastod at han hadde lagt paa sig et strykejern til – men jeg fortalte allikevel og Anders skrev det omkring til folk, at gutten veiet 5 kilo, og jeg var mægtig kry over at ha produceret en saan svær gut!

– Så fortæller jormoren mig ved sin sidste visit, at gutten ser ussel ut, er mager, at det maa være min melk, som er for vandholdig, at han nu maa faa Nestlis barnemelk237 – (som læger hjemme sier er gift for barn under 6 maaneder) o.s.v. og at jeg selv er elendig –. At jeg var skral, var nu sandt. Jeg krøp tilsengs og laa tre dager – jeg hadde nemlig blødninger endda og jormoren mente, det kunde være derav, melken var daarlig. Anders tilbragte dagene med at lave mat, vaske op, godsnakke for mig og ellers gaa i byen og lete efter en passende vegt. Hvilket ikke er at opdrive –. Saa igaar eftermiddags blev han veiet nede i forretningen i første etage. Anders kom op med ham, litt motfalden – 4½ kilo var resultatet. Mens jeg laa med ungen i armen og graat ustanselig, [6] gik han ut til en svensk kunsthistoriker,k238 som bor her med et aarsgammelt barn, for at faa g adressen paa en barnelæge.k239 Det fik han og fik telefonert til lægen med det samme, og idag kom han.

Dermed er forhaabentlig slut paa en tid, som har været noget av det værste, jeg har oplevet. Lægen sier, gutten er frisk, ialfald ikke syk, stor og lang, men svært mager. Nogen fare med ham har det ikke, men det maa altsaa konstateres, om han trives, eller om han egentlig staar i stampe –.

Ellers er han forbausende utviklet for sin alder – lytter og kiker og følger med øiene, og han er snil og tier, naar han er vaaken, og sover svært meget, og er enestaaende rolig om natten. Det skulde jo forresten tyde paa han hadde det bra. Igrunden skriker han bare, naar hans far har tat ham op og lekt med ham, og saa han blir puttet tilbake i kurven, eller naar den italienske piken, Pierinak240, har set sit snit til at huske ham i kurven og gi ham et tusen snurrige kjælenavner, mens jeg er ute et sekund, og jeg saa stanser leken. Hun synes, jeg er en ravnemor – come e'cattiva la mamma,k241 sier hun til ungen, og fortæller mig, at var han hendes, saa vilde hun ha ham paa armen og leke med ham hele dagen – povero cicchettok242 – stakkars lille hjerte! Det hadde jeg jo igrunden ogsaa mest lyst til da. –. Han er visst vakker, uanset hvad jeg synes. Jeg syntes forresten han var stygg, da han var nyfødt, men naturligvis et lite velsignet deilig barn for mig – et lite rødt, hovent [7] fjæs med opsvulmed øienlaag, krum næse og et utrolig vældig gap som sluttet av ansigtet – underskjæven var ikke til at se, saa liten og tilbakevigende var den. Og saa lik, saa lik sin far allikevel –. Men efter to dager allerede var han nydelig – med store, blaa øine, en masse lysebrunt eller mørkegult haar har han, og efterat han hadde pattet etpar ganger blev munden snurpet sammen til en liten søt trut, og en ørende liten hake er der da blit raad til efterhaanden –. Det er bare naar han rigtig bæljer og naar han kjører hele næven sin ind i munden at det endda rigtig syns, for en kjæft han har. Og saa har han utrolig store hænder og føtter – som et tre maaneders barn omtrent. – Ja du vet, jeg synes jo han er rædsom søt. –

Nu faar du altsaa ha tak for brever og bøker og alt godt da. Bjørnsons breverk243 er forfærdelig morsomme – jeg er rasende glad for at ha dem! Jeg fik læst i dem, mens jeg laa nu disse dagene. Ellers har jeg nemlig ikke hat andre bøker i mine hænder end Leopold Meyer: Den første Barnepleie,k244 Mrs. Beeton: All about Cookeryk245 og Antonia d'Isola: The Italian Kitchenk246 –. Og dem har jeg endda bare læst i, naar jeg sat med gutten ved brystet. Nu blir det vel bedre – lægen vil, jeg skal bare gi gutten hver fjerde time, og A. vil at vi skal faa et maaltid bragt op til os, og det meste av vasken til gutten blir altsaa besørget ute. – Jeg er litt lei for det – føler det som en smule fiasko, for jeg hadde jo trodd, og paastaat, jeg skulde greie alting saa stortartet –. Og jeg liker ikke at maatte indrømme, at der er noget, jeg ikke kan klare. – Men jeg kan jo ikke [8] rakke mig ut, naar jeg skal amme gutten. Jeg bare ærgrer mig stilfærdig over at jeg altsaa er klodset i husvæsen. Det morer mig at lave mat – d.v.s., endda er jeg strengt tat bare kommet til at tænke paa og finde ut den morsomme maten, jeg skulde lave. For menuen har unægtelig været baaret i stor utstrækning av svinekoteletter, bif, speilæg og skinke samt makaroni og artiskokker – og der er jo ikke noget av det, som er egentlig «morsomt» –. Men jeg har lyst altsaa. Forleden stekte jeg kalkun – ja ikke en hel, vorherre bevares! – i kaserolle. Og jeg var næsten rørt til glædestaarer, da jeg fik den paa bordet; den var virkelig stekt, brun og mør og med en liten smule stekesaus i gryten ogsaa. For mit første forsøk med grytestek gik ut over en liten lamm – ja nei om jeg vet, hvadfor en del av lammet præcis det var, og det var mest ben forresten. Men efter størrelsen var det et lite lam, men det var blit saa hart som den ældste bukken brusek247 og hadde en forunderlig smak, saan midt mellem kokt og stekt. Og jeg blev saa liten og ydmyk i min kjærlighet til min mand, fordi han roste det, endda han ellers altid pleier at være oprigtig, enten det er behagelig eller ikke –.

Ja du ser vel av dette brevet at jeg er hvirvlet bort i ganske nye egne av menneskelivet. Forfatterforeningk248 og litteratur og slikt er kommet saa rart og langt borte. Vor kollega Ansteinson med fruek249 var heroppe endag, men jeg hadde neppe tid til at snakke med ham, fordi jeg skulde netop bade ungen da, og jeg tror jeg snakket næsten bare om den og. Han er forresten snodig rar. De var [9] ikke begeistret for Rom og vilde reise straks – bl.a. fordi her var saanne stygge do'er. Jeg formante dem til at ta det med ro og fortalte om Via delle Orsoline,k250 hvor jeg bodde for tre aar siden og gik paa do med paraply – det var et saakaldt W.C., men naar man drog i haandtaket, kom det meste W. ned fra taket –. Nu hører jeg forresten, at Ansteinsons har besluttet sig til at prøve Rom en maaned endda – –.

Ellers ser jeg absolutt ikke et menneske uten en fru Fischerk251 – norskfødt og gift med en dansk arkitekt. Hun er født Arentz og har nok været litt malerinde engang i en fjern fortid – for ca 7 aar siden, men da kom altsaa den ældste gutten hendes til –. Nu har hun to, og er ikke noget i verden andet end en tyndslidt, nervøs, utpint mor til to forfærdelig søte og kjække og vakre gutter, der er som de var besat av syv tusen smaadjævler. Den ældste gutten indfinder sig forresten jevnlig heroppe ved tolvtiden om formiddagen og blir hos os, til vi sender ham hjem klokken seks, fordi jeg skal sove. Da er han svært snil og søt og forfærdelig henrykt i Vesleanders – og i Svarstad, og lydig som et lam. Den lille er bare fire aar – han har ikke nogen forestilling om det menneskelige kjøn endda, for han foreslog mig, «jeg synes, fru Svarstad, De skulde gi det lille væsen kjole paa og la den være en pie – moer hun sier, at drenger de er saa rædsomme» – det var dagen efterat fru Lehmann,k252 verdens snilleste og langmodigste vertinde, hadde truet med at si op Fischers «nein diese Buben – was sind die schrecklich – ich werde wahnsinnig,»k253 sier hun, hvergang hun træffer mig. Naar de er heroppe begge to, skjønner bare ikke [10] jeg, at der i det hele tatt er noget igjen av deres mor. Men hun er gruelig søt og trøster og beroliger mig, naar jeg er nervøs for min unge, og finder den usigelig deilig, som alle smaabarn forresten. –

Heibergk254 har jeg saavidt truffet en eneste gang, ved juletid. Jeg gik jo ikke ut, hvor jeg kunde træffe folk før, og nu kommer jeg altsaa absolut ingen steder. Men han skal efter sigende arbeide. –

Jeg har en notisbok,k255 hvori jeg undertiden skriver op. Det er til et foredragk256 i Studentersamfundet – for nu vet jeg, hvad jeg skal holde om. Jeg fik ideen en dag i Hammersmith.k257 Det fjerde budk258 nemlig –. Om forældrenes pligt til at leve sit liv slik, at barna kan hædre sine far og mor. Fortrolighet og lunhet og ømhet og alt det kan være bra – men en kan faa det hos andre end far og mor – faa det bedre og rikere. Pieteten maa en lære i hjemmet, og det at kunne hædre sin far og mor – det kan ikke erstattes. – Jeg kommer vel indpaa fædrelandskjærligheten ogsaa – ikke den som skryter av, at jeg er norsk – eller engelsk – og det og det har nordmænd – eller englændere – gjort, men den som gjør nogenting og sier, dette gjør jeg i mit lands hellige navn. – Scottsk259 og hans kammeraters skjæbne er det, som har gjort sterkest indtryk paa mig i denne tiden av alt utenfor gutungen min – egentlig det eneste utenfor, som har grepet rigtig ned i tankerne mine –.

26de. Dette blir stumper og stykker. Svarstad hadde brev ikvæld fra en ven,k260 som fortæller nyheten om Trygve Andersen,k261 som du vel har hørt – at han skal skilles fra Regine Normannk262 og giftes med en tysk oversætterindek263 paa tyve aar, som skal ha et barnk264 med ham – at han har ingen steder at bo, ingen forskud faar han, det er den ‹rommeste›k265 elendighet – manden vel paa gravens rand – [11] –og Regine Normann stakkar – gud vet om hun er glad til, hun blir kvit ham, eller om hun ikke er det –. Det er den værste tragikomedie jeg har hørt paa længe –.

Nei nu faar jeg slutte. – Jeg er træt. Pusen min sover i kurven sin, Svarstad gaar op og ned og snakker om Trygve Andersen «jeg syns jeg ser Nils Kiærsk266 ansigt, naar han træffer ham», sier han – men er forresten ikke Kiærsk267 i utlandet? –

Jeg tænker sommetider paa ting jeg skal skrive, naar pusen blir stor – d.v.s. over aaret eller saa – og jeg skal arbeide igjen. Ting, som jeg tror skal bli bedre kanske end noget før –. –. Hvis ikke jeg er blit analfabet til den tiden, men det er jeg vel –. Saa dette lange brevet blir vist det sisste du faar fra mig paa lange tider –. Men du faar gjøre vel mot mig og skrive litt til mig snart igjen – jeg sitter altsaa paa en kvist i Rom, ammer en unge, vasker barnetøi, laver mat, vasker op kopper – og tuter ret som det, fordi jeg gud bære det ikke gjør nogen av delene videre tilfredsstillende visst. Det er jo verst med det første –.

Mange hilsener til Ankerk268 og dig selv fra Anders og mig.

Din hengivne

Sigrid Undset.

Anders sier, han skal skrive et brev til dig engang – naar jeg har [12] glemt at skrive mit eget navn formodentlig. Det skal være om maalk269 bl.a., sier han –.

20., 22. og 24. mars 1913

Rom, 20.3.1913.

Via Frattina 138

Kjære Nini,

tak for brevet dit. Og tak for de to smaabøkerne, for det var vel fra dig de var, de og – aaja, tak for det altsammen. Alting kom saa godt med denne tiden – for herre du store gud hva vondt det har været for os i denne tiden. Svarstadk270 stakkars vilde visst gjerne hjulpet mig – men han duer ikke til at forstille sig, saa jeg skjønte jo, han var mindst saa ulykkelig som jeg selv – liksom ræd for ungenk271 og ræd for mig atpaa til –. Ellers saa vasket han op og hentet mat og gik og slæpte paa gutten, bare det laat i ham, saa nu skriker den, hvergang vi lægger den i vuggen – men smiler og er frygtelig søt, naar vi tar den op og snakker til den –.

Hadde en kortlap fra min mork272 idag, hvorav jeg saa, du hadde været deroppe. Jeg er saa glad for det – at du sendte hende blomster til mit bryllup var pent av dig og nu dette. Hendes svigerinder – min fars søstrek273 – har været yderst væmmelige mot hende først i anledning av at jeg hadde forlovet mig og stod paa randen av ægteskap, uten at de var blit forsynet med utførlige beretninger – det er denslags folk, hvis ideal er at alt som kan synes til familje med en skjeppe erter, skal kline sig sammen i en sofa og fise unisont – undskyld, men saan familje-overintimitet [2] faar mig altid til at tænke paa vond luft. Nu i anledning lillegut har de nok været direkte ubehagelige. Saa jeg tænker mama har været glad for at faa snakke med dig og skryte av min gut og fortælle om ham – det vesle hun vet stakkars. Jeg længes efter min mor nu – efter at se hvor glad hun skal være for gutten og i gutten. For hun tok det jo som jeg tænkte – med stigende henrykkelse –.

Saa har du vel hørt litt om hvordan her har været. Nu lysner det liksom litt – da han blev veiet i onsdags hadde han lagt paa sig – 50 smaabitte gram! Og Svarstad og jeg, som stod med hjertet i halsen og saa pusenk274 sprike og sprælle med sine skindmagre armer og ben paa doktorvægten, mens han hylte i vilden sky – gik noksaa glade hjem med ham. – 4½ kilo veiet han altsaa, da han var en maaned. Uken efter hadde han tat av 125 gram. Han var da avmagret i en grad, saa det var en jammer at se ham naken – huden hang i læg og poser, og hvert ben og hver sene i den lille skrotten var synlig – han er ualmindelig stor, etpar centimeter over det normale i alle maal, saa selv med 4½ kilo var der ikke mye kjøt netop. Saa var han blit saa nervøs, han fik sitringer i øienlaagene og begyndte at vimre med hænderne som han laa og sov, bare vi saa paa ham – for sammen, bare vi rørte ved ham, snakket litt høit eller pudset næsen, og naar jeg byttet paa ham og han kjendte luften indpaa kroppen, strakte han sig stivt ut, rakte armene ned ut til siderne og hvinte i rædsel, saa det var ulidelig at se og høre –. Aldrig i mit liv glemmer jeg [3] den eftermiddagen jeg var kommet fra doktoren med ham, og jeg sat ute i solen med min lille uttærte stakkars gut i fanget – ganske alene time efter time og ventet paa Svarstad – han rendte byen rundt imens for at kjøpe en vegt som vi selv skulde veie ham paa. Lægen hadde henvist mig til en specialist – en italiener – selv kunde han, den tyske lægen, ikke finde paa andet, end at det maatte være ernæringen, som gutten ikke trivdes med, og at jeg burde ta amme til ham – eller hvis vi ikke hadde raad til at ta amme, enten sætte ham bort til en amme (!!!) eller flaske ham op med et eller andet av de præparater, de bruker her, hvor flaskemelk ikke kan faas. – Dette uten at undersøke mig det mindste, uten at analysere melken min, eller saa mye som spørre om min helbred forøvrig, om jeg hadde eller hadde hat nogen sygdommer, om min diæt eller levevis osv. –!

Saa kom den italienske lægen, konstaterte i høi grad tarmkatarr med vind i magen osv, ordinerte draaper, klyster av kamillethe daglig og iøvrig at jeg selv maatte se at bli litt rolig og pleie mig selv. Dette har hjulpet saavidt, at uken efter hadde gutten hverken tat av eller paa, og denne uken altsaa endelig tat paa disse stakkars femti grammene. Med nervøsiteten er det op og ned, og han gjør litt mindre «a» – eller cacca,k275 som vi sier efter italierne – ikke mere end normalt, men endda med slim og ufordøiet melk i. Ja – dr. Pagliorik276 vilde jo ogsaa til med kunstig næring – et maal pr. dag «for at bøte paa» [4] han la ikke skjul paa, da han var her andre gangen, at han tiltrodde mig ikke videre kvalifikationer som «balia»,k277 men han vilde ikke tro jeg hadde nok. Atter uten undersøkelse – bare eksteriørbedømmelse. Ja gubevars, jeg ser selv, naar jeg spaserer min lille tur paa Pinciok278 om dagene, at jeg ser fattigslig ut sammenlignet med disse kampanja-kuene,k279 som gaar deroppe i hele bølinger, skinnende av silketørklær, gulddobber og koraller, med fete fine unger i armene. Ja – jeg har altid sagt, jeg syntes ikke om fete unger – og nu glor jeg misundelig paa disse smaa italienske pupoer og pupaerk280 – de er firkantet i hodet av fett allesammen, kan næsten ikke faa igjen munden, og ammemelken driver ut av mundviken paa de – de ser ut som eiet de ikke nerver og kunde aldrig faa det. –

Men ikke vilde jeg bytte min lille stakkars tynde pupo – med store spillende blaa øine, som følger os, hvor vi gaar –. Han glor og glor efter lys og lampen om kvelden – er begyndt at snakke litt med den og ligger og ler til sin far, naar han skjærer grimaser for gutten. Mig vil han ikke smile til – bare saan tilfældig av og til. Og han er saa go, naar han ler – han gaper med den forfærdelig store, rare munden, han har efter sin far og atpaa til utarbeider videre med alle fem fingerknokerne, som han faar presset ind, gud vet hvordan – ler fra det ene øret til det andet. Snil er han og – graater aldrig om natten, ikke engang naar han vaagner til den tid han faar mat [5] skriker han. Jeg vaagner præcis et kvarter over fem, og litt efter hører jeg han rører sig borte i kurven – saa smelder det smask, smask – han har faat haanden i munden, og naar jeg ser bort, ligger han med vidaapne øine og suger paa fingrene sine og tier stil. – Det skulde jo ikke tyde paa, han fik forlitet mat forresten at han ret som det er sover over maalene og aldrig graater efter mat – og naar han har pattet en halv time, er der altid melk igjen i brystet – men flink til at lægge paa sig er han altsaa ikke og fordøier daarlig. – Jeg er ikke mere saan akut fortvilet over ham eller gaar og tænker paa – om vi skulde reise herfra og lille pus ligger alene igjen ute paa camposantonk281 – paa sæt og vis gjør gutten endda et kraftig og sundt indtryk, er rød og hvit og blid og fornøiet, men jeg er urolig og uglad for dette, at han blir staaende i stampe og at fordøielsen hans blir ved at være i uorden. Saa jeg længes svært efter at det skal bli vaar hjemme og varme, saa jeg kan komme hjem med ham og faa ham til en flink norsk læge – disse hernede har liksom saa liten tid og interesse for gutten.

22/3. – Brevene mine blir liggende og blir krøllet paa bordet. Sol og sommer er der ute paa terrassen, gyldenlakken blomstrer og alle rosentrærne har store knopper. Gutten ligger i kurven sin derute fra klokken elleve til fem hver dag og blir solbrændt, men paa maven hjelper det altsaa ikke. Jeg pusler dagene bort med at stelle paa ham, vaske uldtøiet hans – jeg har kone til [6] at vaske det andre tøiet, men det vesle jeg har igjen av uldplagg, som ikke disse italienske lavandajanek282 endda har ødelagt eller jeg selv brændt op paa petroleumslampen i den vaate tiden, naar jeg vasker selv. Og saa laver til litt mat – vi henter paa rosticceria,k283 efter vi forgjæves har forsøkt at faa ordnet med opbringning nogetsteds fra, og laver supper eller grønt og frugtgrøt selv – men jeg gaar og somler med alt –. Og saa er det min daglige spasertur, som S. nu insisterer paa jeg skal gaa – og det er vist forresten rigtig nok. – Saa ser jeg jo av og til ned i foreningen i de norske aviserne og sluker smuds –.

Ja herre du storeste! Alt hvad Kiellandk284 i sine biskeste og sorteste skildringer av kirkefolket og oftedølernek285 har præsteret er det reneste solstraalefortellinger mot dette. Hvem skulde trodd at Sven Aarrestadk286 kunde anbringes mot en bakgrund saa svart og skidden, at han trods sine streker med anonyme brever og Borregaardsakenk287 og det hele kunde virke næsten som en hvit lilje. Men hans kvindtimmer med medhekserne,k288 som sitter og stikker hoderne sammen over de «tingester», hun har stjaalet av hans tegnebok, de stjaalne «krasse» brever som hun skikker rekommanderet paa kryds og tvers til sine veninder, hans kopibøker, som hun kopierer av til hans uvenner –. Og hele miljøet fra disse sladre-orgier, som avholdskongresserne har vært – hvor to av talerne ikke kan kjøre i vogn sammen midt paa blanke dagen, snakkes ved paa en jernbaneperron o.s.v. uten at bli overslimet –. Og sædelighetsforeningens formand som advokat rotende op i smudset –. Og hans forsvarstale! Efter den synes jeg [7] da herr Sam. Jonsonk289 maa være umulig baade i Sædeligs.foren. og i juristkredser – den er det gemeneste (og latterligste) produktet jeg til dato har set! Og saa paa den anden side – som repræsentant for kulturen Dr. Hjalmar Christensenk290 rendende rundt til pensionatsvertinder for at spørre om Aarrestads og den stakkars lille avholdsjentas forhold –. Anders sværger paa, at det er dr. Chr. som er artiklens forfatter – jeg har ogsaa en styg anelse om det – vet du om det er? Mjeldek291 maa vel fratræde som chefredaktør vel? –

Litt humor glimtet der jo frem av og til i det sørgelige mørke – fru Abrahamsensk292 brev til fru Aa.k293 om at det var saanne kvinder landet trængtek294 –. Og denne ene av varianterne av typen Larsen-avholds –. som paa forespørsel om frk. E.sk295 hjem var et godt hjem svarer: hendes far var ikke totalist.k296 Og dette ment benegtende, netop som disse smaa idyller fra totalisthjemmene er avsløret –!

Men ak og ve for Hj. Chr. Dette – og Trygve Andersens sidste bedrift –.k297 Man kan ikke forlange stor respekt for standen desværre eller sympati, naar det er de begavede, som gjør slikt. – Der er jo nok bra folk av os ogsaa – Elsterk298 f.eks. er jo utvilsomt en bra mand, og han har jo ogsaa ideer, der er saa gamle, at de næsten virker som nye. Bare der var litt mere talent saa–. Jeg kan forresten ikke si, jeg er helt kompetent til at bedømme hans sidste bokk299 – jeg læste den nede hos jormoren samme kvæld jeg var kommet dit – mens Anders og madammen sov i hvert sit værelse for at være uthvilt til nattens strabaser. Jeg hadde [8] allerede saa vondt at jeg skjønte, det nyttet ikke engang at forsøke lægge mig, og saa fordrev jeg tiden med Elster. – Jeg tænkte jo paa ett og andet andet – men det forekom mig allikevel besynderlig at et voksent menneske kan spinde ihop en hel slik bok, som absolut aldrig tangerer virkeligheten. – Hvad fanden tror du egentlig det er disse menneskerne av hans type mener med «samfundet», som de altid angriper? De skylder paa det, akkurat som engang djævelen fik skyld for alting. – En overgang var det prædestination og arv – og det var endda det som der var mest mening i – formodentlig var det derfor den syndebukken blev forholdsvis hurtigst avskjediget. At dævelen stikker i Homo sapiens, og at den s.k..k300 «samfundsuret» er resultatet av vor minste fuldkomne natur, er der ingen som later til at finde paa – men derimot vilde det jo neppe nytte større at mobilisere vaterlands lassaronerk301 –. Mon der ikke er noen som tænker paa at det renoverede samfund ogsaa skal bestaa av mennesker, som er indrettet nogenlunde paa samme maaten som dem, der nu sitter øverst og kommanderer.

Jeg liker saa forbandet godt at italienerne forsøker ikke at gi sit røvertog i Tripolisk302 for andet end det var – hadde vi ikke tat Tripolis nu, hadde nogen anden tat det, sier de – og saa hadde der ikke været en bete Afrika ved middelhavet, som vi kunde kvartet. De haaner Englands moralske indignation – pio pastor con cinque posti – den fromme hyrde med de fem maaltiderk303 –. Ikke fordi ikke jeg liker englænderne forresten – der er no velsignet sundt i deres naive mangel paa selvironi. – Det hænger sammen med den troskyldige heroisme, som man kunde læse et eksempel paa i de engelske aviser hver evige dag – [9] den glae, ivrige, gutagtige bravur, hvormed ved hver eneste ulykke en eller etpar unge mennesker sætter til livet for at redde –. Jeg ‹…› kjøper undertiden engelske aviser nu og – og det mangler aldrig. –

24de.

Idag er Vesleanders to maaneder. Var hos doktoren idag igjen og blev veiet. Intet fremskridt. Han veier altsaa nu ¼ kilo mindre end for en maaned siden. Han ligger i vuggen sin og ler og er likeglad med det hele. Nu skal han i en uke forsøksvis ha et maaltid paa flaske en gang om dag. Han spiser daarlig, sover lite, vokser absolut ikke – og ser frisk og rød og hvit ut i ansigtet, ler og er bli og virker som det friskeste barn man kan tænke sig naar han er klædd paa og man ikke kan se, kroppen er bare skind og ben. Er doktoren en gaade og mig litt av en fortvilelse. – Anders kom hjem to timer forsent igaar – hadde sittet og snakket med Rud. Thygesenk304 om smaabarn og tarmkatarr. Thygesens gut hadde hat det i fire maaneders alderen – blev først behandlet av Randersk305 for engelsk syke med raa grønsaker og raat kjøt og holdt paa at krepere stakkars –. At Thygesen syntes det var storartet at vor allerede efter en maaned ikke mere tok av, og det trøstet os svært. R.Th. er i øieblikket vistnok for S. og mig det hyggeligste selskap i Rom – slik kan det gaa!

Overtroisk blir vi ogsaa. Paaskelørdag gaar presterne rundt i husene, velsigner alle rum og skvætter med vievand. Vi var svært glad at de kom og skvættet her og – vilde nok begge likt at [10] lillegut hadde været inde da, men han var altsaa paa terrassen. – Ja, du har jo altsaa en direkte uvilje mot religion, fordi du har personlig kjendskap til den. Vi er vist begge litt liksom min mor, der er hundhedensk i sind og tankegang og har et helt museum av amuletter og et helt system med primsigning og korsring og naaler i kors i barnetøiet (sikkerhetsnaaler dog!)

Apropos – skal jeg ha no honorar for stykket i forf.forens. juleheftek306 eller ikke? Jeg har ikke sett heftet, kan du ikke sende et?

Jeg sender dette brevet imorgen, naar A. faar fikseret de sidste fotografierne av gutten – for jeg tror ikke det blir no med at han tegner et omrids av os –.

Mange hilsener fra os begge til Ankerk307 og dig selv

din hengivne

Sigrid Undset.

P.S. Hilsen til den unge dame hos Thommesens.k308 Jeg haaber at faa se hende til sommeren. Jeg interesserer mig jo brændende for alle unger nu. Hun er vel stor og tyk. Vet du hvor gammel hun var da hun begyndte at smile? Lille-Anders smilte, da han var en maaned.

10. april 1913

Rom 10.4.13.

Kjære Nini,

tak for brevet dit. – Ja, nu reiser jeg hjem paa mandagk309 – faar følge med en dansk barnepike,k310 som skal hjem, og som jeg har faat ordnet med for reisen. Svarstadk311 blir igjen og arbeider. Det er hardt – men det maa være slik – ikke saa meget som pakket op malersakerne sine har han faat her i Rom for at passe først mig, og siden mig + ungen.

Mamak312 er ikke bra selv, saa jeg kan ikke bli hos hende. Vil du undersøke paa Blakstad Sanatorium,k313 om jeg kan faa vasket daglig der med til en unge – eller kan du skaffe mig en Asker-Jente, som kan komme [2] hver formiddag og vaske for mig –. Og vær saa snil at sende beskeden op i Eil. Sundts gate.

Jeg skrev til Randersk314 i min fortvilelse, og han raader ogsaa – reis hjem straks.

Ungenk315 fik kolerine,k316 straks varmen kom i veiret herute, jeg var saa utav mig, at melken blev borte i næsten to døgn, hvor gutten sultet – jeg fik hjertekrampe, bare han prompet –. Nu staar det forholdsvis bra til. Men jeg tør ikke opsætte og kanske resikere en mavehistorie til paa ham.

A rividerci, carak317 – du kommer vel opom ved leilighet da og ser paa Anders Castus jr.?

Din

Sigrid Undset.

13. [mai 1913]

n36

13de.

Kjære Nini,

jeg vilde forresten skrevet før og fortalt at gutten mink318 er blit saa flink til at ta paa og dit og dat – laver de nydeligste smaa caccark319 til mamask320 og min henrykkelse og hyler arrig og livskraftig, naar vi forsøker at lægge ham ned – dr. Randersk321 hadde nemlig sagt, at vi hellere faar føie ham og bære ham, saalænge han er saa mager og svak, end la ham skrike formeget, saa nu tyranniserer han hele huset. Men saa hørte jeg altsaa, du hadde ringt op til Signe,k322 og at du har sittet med daarligt ben. Jeg haaber, det er bedre nu. Kan du ikke [2] se opom, engang du skal til byen allikevel? Om du f.eks. reiser ind til møtetk323 24de – og du er vel nødt til det du, som styrer og raader, hvis du bare kan. –

Hvad jeg vilde spurt om er, vet du om nogen snedker, som kan lave en himmelseng. Jeg vet du har faat din egen lavet paa Molde, men det i gjesteværelset dit? Jeg maa næsten ha, hvis jeg leier en liten leilighet, jeg har set paa ute paa Skik324 – og hvis Svarstadk325 gaar med paa at indrette sig med atelier eller arbeidsrum utenfor hjemmet, tar jeg den øieblikkelig. Den er for liten: to store stuer, en til mig og gutten, en spise- og dagligstue med svær, overgrodd og overdækket veranda, og en liten stue til Svarstad. Ellers henrivende, [3] med oljede bjelkevægger og tak, skogholtet ret indpaa kjøkkendøren, lunt og aapent paa en gang – og Kraakstadk326 telefoncentral i overetagen, «lyse og luftige kjældere, gode yttre rum, bryggerhus og rulle, gode ovne, bra komfur og stekeovn, bakeovn i kjælderen» – det var Signe, som var med, som undersøkte dette, og da hun atpaa til hadde strudsfjer i hatten, gik de jo ut fra hun var fruen – og blev ytterlig forbauset over at fruen var mig, som ikke hadde fjer paa hatten og ikke hadde hat næsen i stekovnen –.

Men altsaa – vet du nogen snedker som kan lave en himmelseng og helst ogsaa reparere nogen fillete møbler?

Mange hilsener

din

Sigrid Undset.

[20. mai 1913]

n37

Tirsdag

Kjære Nini,

tak for brevet dit. Ja tak, jeg vil svært gjerne spise middag med dig, og kl. 3 passer godt for mig – saa faar jeg faa Ragnhildk327 til at kjøre guttenk328 ute[.]

– I anledning min 31aars fødselsdagk329 snakker gutten idag i et kjør – nu sutrer og klager han sig av søvnighet og misnøie med sin familie – men forsøk at lægge ham ned, bare saa mye som for at undersøke hans lille boskesk330 forfatning – saa hujer han i vildene sky. Randersk331 sier, han er helt frisk nu, bare har litt – eller mye – at ta igjen i vegt.

Altsaa, a rividercik332 – utenfor speilsalenk333 lørdag.

Din

Sigrid Undset Svarstad

31. mai 1913

31.5.13.

Kjære Nini,

I'm so sorry! Det er engelsk og betyr jeg er saa lei for det og ikke som du kanske tror: dra paa taket eller no slikt. Men jeg kan virkelig ikke hjelpe dig med dine forfatterinder, dels fordi jeg ikke vet no om dem og dels – jeg kunde jo muligens faa skrevet no om dem, selv om jeg ikke har læst alt paa langt nær av Amaliek334 og Camilla,k335 og glemt det jeg har læst av sistnævnte og ingenting læst av resten – jeg husker iøvrig ikke navnet paa flere av de andre end Hanna Winsnesk336 og Marie Colbank337 og Magdalene Thoresenk338 – ja og Elise Aubertk339 og Clara Tschudi,k340 skal de tas med? Men dels – det var det jeg kom bort fra deroppe, – dels vet jeg ingenting om dem, og dels faar jeg aldri tid allikevel; jeg har lovet prof. Karl Larsenk341 no til Juleroser,k342 som jeg neppe kan holde, og Krokvikk343 no til Sir Williams jubelutgavek344 som jeg ikke vet hvad jeg skal gjøre med og jeg skal flytte og ungenk345 skal begynde med bukser og kort kjole – med de økede kræfter spreller og spænder han og hyler som en liten djævel, naar jeg bytter paa ham, og han saa faar de lange [2] greierne om sig igjen. Han sparker net op nu, maa du vite, og saan er han kommet til at stifte bekjendskap med sine egne ben, og de to snurrige fyrene, som staar og nikker til ham oppe i luften, er han svært optat av og forsøker at faa kloen sin i da. Han har tat paa akkurat et kilo nu, siden vi kom til Norge, og er frisk nu, sier dr. Randersk346 – men herregud saa liten og tynd endda, naar en ser andre unger i hans alder – og endda der gror ut smaa lækre runde muskler her og der mellem knoklerne og skindet. Forresten saa er han saa herlig solbrændt og snakker og rumsterer og begynder at ta alt, han kan faa fat paa, og stapper det i munden –.

Men altsaa tilbake til vore faar – kan ikke Rabarbra?k347 Det er uegennyttig av mig at foreslaa det, for mig ialfald sætter hun neppe i guldkant – men alvorlig talt, kan ikke hun? Jeg hadde været paa landtur med ungen, en veninde og en unge til og møtte Barbra ung og skjøn og smilende i hvit kaape og tætt hvitt slør i Risbakkenk348 – stor henrykkelse paa hende, fordi jeg hadde en «levende unge» som jeg selv hadde født, og stor henrykkelse paa mig, fordi det slog ned i mig, der har gud sendt kvinden som vovede det – skal ikke hun skrive i jubilæumsskriftetk349 da?

Jeg synes du skulde ju ‹…› la Breda Bullk350 [2] selv forsørge sine svigerdøtrer og barnebarn, siden Olafk351 formodentlig ikke kan indsættes paa Mangelsgaardenk352 for ubetalt opfostringsbidrag. Litt maa det da vel kaste av sig at gamlingen skriver dag og nat aaret rundt med alle ti fingre og tær. At de folkene ikke skammer sig!

Jo du, jeg var i forfatterforeningen! Regine Normannk353 var der og bad mig op til sig næste formiddag, mig og gutten og hun hadde gjort istand saant pent frokostbord til meg og var forfærdelig søt – og saa snakket hun litt om sin Tryggve.k354 Jeg skulde kanske ikke fortælle det igjen, skjønt hun betrodde mig det sgu ikke under no taushetsløfte og det er for gripende til at ikke du skulde faa den: Han har tigget og bedt hende komme ned og være hos dem, naar hans Gretchenk355 skal i barselseng, og hun er fuldt-forberedt paa at han kommer og vil ha hende til at ta barnet, men hun sier, da sætter hun det paa et barnehjem – spurte, om jeg syntes det var stygt av hende, men det er det, at han har gaat bort og gjort det, mens de var gifte, som hun ikke kan komme over – hadde det været under separationstiden, kunde hun endda tat det sa hun –.

Forhandlingerne i forfatterforeningen var i al korthet – for der forelaa intet, saa ‹‹…›› Aanrudk356 meddelte bare, [3] at Øverlandk357 hadde faat stipendiet. Ham talte jeg litt med, og det var en svært sympatisk gut at tale med, syns jeg.

Jeg har leiet paa Ski og stræver saa mye jeg har tid med at skaffe sammen møbler og pusse op de gamle og dit og dat. Igrunden gruer jeg skrækkelig til at debutere som husmor.

Ellers saa begynder jeg at længes fælt efter Svarstad,k358 som gaar og stræver og maler i stekende hete nede i Rom – og ikke vet jeg endda, naar han kommer heller. Han sier, han er frisk og kjæk, men jeg længes svært efter at faa ham hjem til mig – jeg har liksom ikke kommet mig til dit heller før bare for ungen.

Men jeg er altsaa forfærdelig lei for din skyld, og har mere vondt end jeg kan si av dig, som skal ligge ret paa ryg – formodentlig – i din seng disse dagene i dette veiret, naar man længes likefrem efter en vorherre at takke for syrinernes overflod og blomsternes herligheter, eftersom de tropper op. Og du som har din egen have til og med, hvor du kunde gaa med din husbondk359 og plante og vande og spre møk (– eller gjøres det ikke paa denne aarstid det kanske?) lissom Eva med Adam i Paradishaven –.

Jeg haaber du kommer op igjen snart, frisk [4] og kjæk – ser jeg montro noget til dig isommer? Ses vi, skal du se en junoniskk360 skikkelse, for det er jeg virkelig blit nu!

Mange hilsener fra mamak361 og mig selv – søstrene er ute ikvæld – Signe,k362 i Bryllup til en østerdalsveninde, som gifter sig med en Heyerdahlk363 fra Frhaldk364 – jeg tror du kjender til de folkene. Signe tok avsted i min nydelige sorte silkekjole, som jeg fik sydd for at Anders skulde male mig i den. Jeg har hat den paa en gang og frygter saare, at jeg faar den aldrig mere til at gaa sammen om min midje for at bruke et poetisk ord om min nu noksaa imponerende diameter. –

God bedring da du! Hilsen til din mand

din

Sigrid Undset Svarstad.

[Juni 1913]

n38

Onsdag.

Kjære Nini,

dette lommetørklæ skulde du egentlig hat til at avtørre dine taarer med, mens du laa og svettet over egne og Olaf Bullsk365 bekymringer – men tror du jeg har hat saa mye tid som til at klippe ut det? Egentlig skulde der ogsaa været NR.A.k366 paa det – men jeg indser, at det faar jeg ikke tid til at sy paa det i de første par aar –

Ungenk367 ligger – mig til skam og skjændsel og dr. Randersk368 til forargelse – i rev og list endda og spreller saa godt han kan, stakkars pusen, og skriker av sinne, naar han blir byttet paa og faar alt det lange tøiet om sig igjen. Bukserne og skjorterne hans kjører ut med ham i barnevognen hver dag, og kommer hjem igjen kanske med to–tre flere knaphuller end da vi reiste ut. Ellers trives gutten vældig og er nu mahognibrun med en fin lysegul lug paa snei ned i panden, og aldeles rædsomt søt, saa jeg næsten ikke husker paa at længes efter hans fark369 – uten for at visehamn39 for en sukkerunge jeg [2] har. Her paa billedet ser han litt molefonken ut – det blev tat efter vi hadde været nede hos Randers og han hadde ligget naken paa vegten og vist ende og da er han altid rent ute av sig av sinne, og efterpaa gjorde fotografen slike sprel og krumspring for ham, at gutten var rent maapete ved det. Forresten er han blit endda en god del rundere nu da paa disse sidste fjorten dagerne. – Hvad mig angaar saa ser jeg visst omtrent slik ut nu – fet og bli og snil og gla som en vørterkake med smør paa[.]

Svarstad har malt i 32 graders varme, og reiste søndag til et sted som heter Bagnaia,k370 hvor han skal male en 14 dage, og saa endelig kommer han hjem. Jeg spør min gud og mig selv om jeg skal flytte ut før han kommer eller ikke, ruinerer mig paa oppudsning og nyanskaffelser og besvimer indvendig hver gang jeg tænker paa alt det jeg ikke rækker. Mamak371 synes det er beklagelig, at ungen maa ha bryst, ellers kunde hun saa godt hat ham etpar maaneder – hun elsker ham ikke med maate fra morgen til kveld og smågraater ved tanken paa at der kommer en dag hvor han skal reise fra hende –.

Mange mange hilsener og ønsker om god bedring

din

Sigrid Undset.

9. september 1913

n40

Ski 9.9.13.

Kjære Nini,

tak for kortet. Jeg har ringt op dig 2 ganger isommer – den ene gangen var du i Nordland, blev der svart, og den andre gangen paa fjeldet.

Jeg har været 2 maaneder her paa Ski nu, og vi trives alle trek372 – ‹…›n41 [2] jeg saa det er fælt, men for mandfolkenes vedkommende er jeg jo gla de lægger kjøt paa sig. Vesleanders har tat paa jevnt hele sommeren – men der var jo mye at ta igjen; han er litt liten og tynd for alderen sin endda, men rigelig utstyret med haar og to smaa tandbisser i undermunden og nogen i overetagen tydelig in mentek373 – humøret ikke desmindre glimrende, han ligger 4 timer i træk ute i haven [3] og passer sig selv, skravler og ler og spænder og ‹…› gjælder for himmelsk søt og snil.

Als sen.k374 er frisk og har travlt med at gjøre færdig alle billederne fra Italien, som jeg synes er henrivende. Forresten har han faat laane lokale i byen, saa jeg ser ham sommetider ikke hele dagen. Men jeg trøster mig med at stelle hus og sylte og putte rabarbra i flasker osv. Hos Nygaardk375 spør de ængstelig sig om jeg helt skal slutte digtingen og frk Forsethk376 fortæller mig meget alvorlig, at saa my som et talent er intet ægteskap værdt.

Kan du ikke komme ut en dag naar du kommer til byen? Gutten er alvorlig talt saa søt nu, at jeg vil gjerne forevise ham?

Mange hilsener. Haaber du [4] n42 er quite rightk377 igjen nu –

Din hengivne

Sigrid Undset Svarstad

1914

5. [januar] 1914

n43

Ski, 5-11-14.n44

Kjære Nini

Godt nytaar for dig og dine – og tak for det gamle! Og tak for hilsen og for den deilige kraven. Jeg skal indvie den, naar jeg skal ut og holde foredragk378 – har lovet guttene paa Landbrukshøiskolen hernede og Trondhjems studentersamfund at komme – men naar skal jeg faa tid!

Vi har hat rigtig gjil, god, gammeldags jul, men stri – piken mink379 kan absolut ikke matlavning, og huset [2] fuldt av gjester. Først mama,k380 Ragnhildk381 og Signek382 dels indlogeret i Svarstadsk383 rum og paa det herværende hotel – saa reiste mama og R., og Signes fæstermandk384 kom, saa to dages hvil, og derpaa begge jentungerne til Svarstadk385 ut nytaarsaften. Nu er faderen reist tilbake til sit papiersleie i Kunstforen., men døttrene skal bli etpar dager til. Det er to nydelige, søte, kloke unger – men de kaldes ikke Ebba Lebba og Gunhild Klængemaura for ikkeno. Nu klokken 12 har jeg netop faat dem iseng efter at ha sydd dukkeseng til dem i 3 timer. De vil ikke tilbake til Eugeniak386 og da jeg forklarte dem, at ogsaa hos papa maatte de jo læse lekser, spise grøt og lægge sig kl. 8, hvis [3] de skulle bo her altid, og at de ikke maatte tro, at der skulde vanke melk og kake paa sengen hver morgen her heller og Gabriel Scotts spøkelsehistorierk387 hver kveld – sa Ebba Lebba flot «– Aa – du er naa ikke farlig da, Sigrid – og den jobben med papsen greiet vi vel ogsaa –».

Det er saa rart at se paa dem og Lillegut,k388 slik de tre ligner hinanden –.

Ungen min er deilig som en engel, og du maa forsøke om ikke du kan komme ut og se ham. Han har 7 tænder og sier kykkeliky, naar han pisser. Snil som et fænomen var han ogsaa, like til denne julesjauen begyndte, men mormor først og halvsøstrene siden har været formeget for hans dyd, desværre. Men jeg skal vel faa [4] skik paa ham igjen. –

Lev saa vel da du. Alt godt i de nye aaret!

Din

Sigrid.

[19. april 1914]

n45

Søndag 14de.n46

Kjære Nini,

tak for sidst – skulde jeg sagt for længe siden. Men jeg forsøgte at ringe dig op en dag og kom ikke frem. Da var det fordi jeg vilde set at faa avtalt en dag, naar du skulde til byen, saa jeg kunde faat fat paa fru Normann.k389 Nu har mamak390 været litt daarlig, derefter jeg – og nu kommer vist Andersk391 ut i uken, saa det kan vel ikke bli før næste. Kan du ikke skrive til mig paa forhaand, hvis det passer dig en aften – forresten saa skal jeg ringe op ogsaa.

Ja – Anders utstillingk392 har gjort lykke derinde da – selv de mest konservative [2] bladene yder ham enslags anerkjendelse mot sin vilje – av en iøvrig forkastelig genre er han den dygtigste og interessanteste. De yngre er uforbeholdent begeistret. Han har det godt derinde, men er utaalmodig, kjeder sig og længes hjem, sier han.

Jeg har forsøkt paa «Sædelighetsballet»k393 til julenumretk394 – men jeg tror den blir for lang til det. Imidlertid skal jeg nok forhaabentlig faa et godt bidrag til deg.

Tak for «Firfeier».k395 Jeg moret mig svært ved stykket – endda jeg jo kjendte indholdet, saa syntes jeg det var svært spændende. Jeg synes egentlig det kunde fortjene at bli utgit av hensyn til fru Petra Hargout –.k396

Men har du set paa maken [3] til veir i april!

Ja det var altsaa tak for de hyggelige dagene sidst ute hos dig da.

Med hilsen til ingeniør Ankerk397

din

Sigrid Undset.

1915

16. august 1915

Ski 16.8.15.

Kjære Nini,

tak for brevet dit. Det var kjedelig jeg ikke traf dig i telefonen – de hadde bare glemt det ovenpaak398 at si fra.

Jeg har det bra forsaavidt jeg igrunden slipper næsten alle de med «omstændigheterne»k399 følgende plager – men er træt, saa træt at nerverne kjendes som raatten sytraad om kvelden. Gutungenk400 skriker paa mig hele dagen – han var inde hos mormork401 14 dager for at jeg skulde faa arbeidsfred, og det fik jeg forsaavidt, men nu vil han altsaa ikke slippe mig av syne – ilskriker bare jeg gaar paa gaarden, hyler, hvis han skal [2] være hos piken,k402 vil ikke gaa til «tante Bønsen»k403 – arbeider jeg, hører jeg ham sutre «Siggeri, aa Siggeri da» etsteds i huset eller haven, syr jeg, krabber han op i fanget mit, er jeg paa kjøkkenet, løper han i benene paa mig, saa jeg har stadig hjertebanken av angst for kokende saftgryter og varm komfyr og stadig erklærer han «vil ikke reise til mormor, vil være hos Siggeri bestandig.» Ellers er han forfærdelig rar og søt og vilter. Jeg har hat sydame i 8 dager – hun sydde bl.a. vinterfrakker og bukser til Peik404 – en simpel en av den gamle spaserdragten, jeg hadde den første vinteren i Rom og Orvietok405 og en fin en av etslags eplegrønt vadmel, som jeg hadde karnevaldsdragt av i Rom – ved en «oldnordisk» fest,k406 hvor jeg gik med utslaat haar og ventet hele kvelden at S.k407 skulde dukke op – men han gjorde det ikke, og siden har jeg aldrig hat den dragten paa –. Cosi la vita –.k408

Svarstad arbeider i byen – reiser ind hver dag før 8 om morgenen og kommer hjem hver kveld efter 9. Det blir litt trist, for selv [3] reiser jeg jo ikke ind til byen mere og hitut kommer ingen. Saa jeg gruer litt til vinteren. Vi kommer nemlig til at bli boende her – det var ikke mulig at faa passende hus til rimelig pris, især ikke naar ikke jeg kunde gjøre noget med det selv. Og saa kjendte jeg jo at jeg orket ikke flytte nu –.

Jeg er færdig med bokenk409 til en viss grad – har sendt ind endel m.s.k410 til trykning for at faa se, hvordan det tar sig ut paa prent. Jeg er jo grusomt nervøs for den og da – aner ikke hvordan den vil virke. Skulde altsaa virke som en broget billedbok, enslags eventyr for voksne. Blir ca. 200 sider – og gud vet om ikke det er forlangt, eftersom det jo falder fra hinanden i historier, der bare hænger løselig sammen og «Kong Artur» selv ikke er nogenting, – som Svarstad uttrykker det spiller han bare samme rolle som pinden i kroketspillet. Jeg har altsaa læst den for ham og han syntes den var morsom. – Jeg talte med Møllerk411 i [4] telefon forleden; hører de venter sikkert baade dig og Reginek412 med store arbeiderk413 iaar. Jeg glæder mig til dem – i vinter faar jeg sikkert ikke andet selskap end bøker – og barnerumper at vaske.

Doktorenk414 herute er jeg sammen med en sjelden gang. Fruen har jeg kjendt fra barn av,k415 likte hende ikke dengang. Hun er en liten noksaa snever og snurpet en, men makeløs mor for sine fire unger. Vi snakker mest om økonomisk husstel og praktisk barnetøi (og det morer mig mere at snakke med folk om det, de skjønner sig paa end f.eks. om kunst med folk, som ikke har greie paa det de prabler om) og av og til alvorlig om det som er vores begges brændende angst – hvordan skal det gaa i dette landet som er vore smaagutters fædreland. Det var syttende mai i fjor like før jeg reiste til utlandetk416 – jeg var derborte med Pei og vi spiste høist fredelig eggedosis paa altanen, da barnetoget kom forbi med «Ja vi elsker»k417 og flag nede mellem bjerketrærne paa veien. Saa tok [5] hun gutungen sin ind til sig og blev hvit i ansigtet og de brune spurveøinene blev haarde og svarte. Da kom vi til at snakke sammen – det var før krigenk418 men gud vet vi hadde vist begge enslags forutfølelse av hvad der skulde komme og ialfald var der ingen av os som trodde verden var anderledens end den er – at de ungerne som har suget blod av os og som vi har lidt for og slidt for maa vi kanske sende ut en dag for at skytes ned. Og det kan bæres, hvis det er for ens eget land og flaget fra juletræet hjemme og sproget vi snakket med dem selv, da de var smaa – men om de skulde jages ut og dræpes for dem, der hadde voldtat det landet og det flaget og det sproget –. Av alle kvinder som lider i denne krigen har jeg mest vondt av de mødrene, hvis gutter dør for sine egne bødlers sak –.

Gid du vilde se ut til mig en gang, før du reiser til Paris igjen. Jeg tænker ofte paa din søsterk419 – det er godt det [6] er kommet saa langt som det vel nu er – i de første maanederne skal der saa litet til før det gaar galt –.

Mange hilsener

din Sigrid

1. oktober 1915

Ski 1.10.15.

Kjære Nini,

tak for sidst. – Det er kanske jaalet at tænke paa det, men jeg vilde allikevel nævne det for dig. Jormorenk420 var indom mig igaar, og hun har arbeidet etpar aar ved utenlandske fødselskliniker. Og hun nævnte at det var hændt netop paa tip-top hygieniske steder med fødesale og særskilte rum for barna om natten o.s.v. at ungerne var blit byttet om! (Nu husker jeg forresten at der var noget snak om en slik ombytning engang ved den gamle stiftelsen her i byen) Alle nyfødte er jo unegtelig noksaa like og de første døgn forandrer de sig utrolig, eftersom svullen paa hodet [2] lægger sig og mundpartiet blir helt annerledes, naar de har suget en gang eller to. Det kan jo gjerne være at der er saa faa, der hvor din søsterk421 skal være, men er det et stort etablissement, saa vilde jeg ialfald se at faa optat en grundig synsforretning paa barnet, straks det var født efter føflekker og sligt for alle tilfældes skyld. – Peik422 lignet ikke andet end en klump indmat, det første jeg saa ham og efter etpar dager var han en rigtig nydelig liten bimbok423 –.

Ja, nu faar du ha det godt da; jeg haaber alt gaar bra i Paris.k424 Jeg skulde ønske du reiste over England. Mamak425 paastaar, at de danske-Forenedes-damperek426 er absolut sikre; Forenede har nemlig latt tyskerne vite, at rører de et av deres mindste smaa skibe, saa faar de ikke en smørkule eller pølsesnab fra Danmark mere.

I al hast – jeg har skurekone! –

Sigrid.

18. november 1915

Ski 18.11.1915.

Kjære Nini,

tak for brever og hilsener og tak for boken din.k427 Jeg har læst den litt bedre, mens jeg laa.k428 Den er saa omfattende, at jeg har vondt for at samle indtrykkene av den – d.v.s., der er stykker indimellem, som ikke gir mig no indtryk. Jeg har læst din bok, Regines bok,k429 en bok av en ung mand ved navn Moenk430 – og jeg takker Gud, hadde jeg saanær sagt, at jeg er grodd op aldeles som en hedning. Mamak431 sutrer litt av og til fordi hun ikke har evnet at opdrage os i «religionen» – og der er ikke den ting jeg er hende mere taknemlig for end den sunde, ukristnede luften i hjemmet vort. Saa blir det Veronica,k432 som bokenn47 er om for mig, hendes lykke og hendes lidelse, og det vet du griper mig altsammen – og jeg ærgrer mig over disse mandfolk-anmelderne, fordi jeg ser at de ikke kan læse ett ord av alt det som hviskes varsomt indimellem linjerne om kvinde-kjærligheten, om velsignelsen, som ogsaa er kaldt forbandelsen – av mandfolk –, men som er velsignelsen – at «til din mand skal din attraa være og han skal herske over dig»k433 – Allermest grep mig den lille scenen med gamle fru Vargenk434 og Veronica – de hastig hviskede ordene mellem de to kvinder, da han, manden, er gaat – den ene, som visen er slut for, og den anden, som den skal begynde for –.

Jeg fik læst endel, mens jeg laa – under stadig protest fra pleiersken. Regines var det mig et ork at slite igjennem. Jeg pustet [2] ut indimellem i de smaastunderne, da hun lot solen faa lov til at skinne og de trange, fattige stuerne bli fyldt av hygge, naar religionen et øieblikk var fraværende. Der er jo ingen, synes jeg, der kan suggerere frem solskin som Regine og faa en til at føle det vakre, som kan være i en stue staset ut med porselænskatter og papirsroser. Men bedehuser – i virkeligheten eller i litteraturen – blir mig aldrig noget som det er møien værd at gaa ind i. Paa mig virker de ublandet kjedsommelige.

I det hele, kristendommen! Jeg har jo aldrig næret nogen uvilje mot den før – av den grund at jeg neppe har visst, hvad det var. Kirken anskuet jeg som en ganske malerisk ruin etsteds i bakgrunden av landskapet. I de senere aar har jeg jo set litt nærmere paa den – læst litt av det presterne skriver o.sv. Ærlig talt, jeg skjønner ikke at forstandige folk gidder gi sig av med det. Jeg har ogsaa læst endel av moderne og ældre katolske forfattere – romerkirken har da ialfald form, den virker ikke irriterende paa ens intelligens – men disse diverse «protestantiske» sekter – aa fyss! Heldt ut av Romerkirkens form virker hele kristendommen paa mig som en mislykket, sprukken omelet, som ligger og skvalper utover paa et sølet fat! Ja det har vi ogsaa tyskerne at takke for. De – tyskere – er unegtelig uovertræffelige naar det gjælder at ta moderne videnskap og teknik i barbariets og torturens tjeneste, der er geni i deres krigsmateriel fra kjukke Bertak435 til brandtabletterne – men «Das Volk der Dichter und Denker»k436 digter og tænker efter min mening forbandet daarlig.

Eggek437 har sendt mig sin nye bok «Vilhelmines Byraa»k438. Den er jo noksaa ubetydelig – men svært morsom! Vi loddek439 mye, baade Svarstadk440 og jeg over den. En (formodentlig) ung mand, Øivind Hogstadk441, har sendt mig med «ærbødig hilsen» et opus «Liberty» kaldet. Det er [3] kommet paa et obskurt forlag,k442 i det forfærdeligste omslag. Jeg har ikke mere end faat tittet i det, menfor Svarstad sluker den og er svært begeistret – bedre end Jack Londonk443 – d.v.s. et og andet av J.L. da – sier han. Det lille indtryk jeg har faat av at titte er et frisk og haardhændt talent i skildringer av Norskamerikanere paa prærien, saltete og peprete skildringer av norske farmere og vækkelser i Dakota. Det morsomme er, at evangelistenk444 er blit evangelist for at hevne sig – paa farmerne, der har pisket ham til at slite sig omtrent fordærvet. Han vil vetskræmme dem som svovelprædikantk445 og han vil leve, uten at stræve – og tilslut blir han selv skræmt av sine egne prækener –! Det høres bra ut, ikkesandt?

Jeg er altsaa oppe igjen – men rare kræmmeren er jeg ikke!

Forfærdelig træt, har hodepine hver aften, fryser eller blir for het ved ingenting o.s.v. Jeg led ogsaa mere ved selve «affæren»k446 end sidst, hvilket altsaa maa komme av manglende motstandskraft, siden jormoren erklærte, jeg maatte da sandelig være henrykt, som slap saa let – «ordentlig vondt» hadde jeg neppe i to timer. Men jeg var saa utslitt paa forhaand. – Ungenk447 er søt – veiet 15 mærkerk448. Hun er liten, men svært lubben og hvit og rød med lyst haar og stor næse – lange, pene fingre har denne her ogsaa – og det er jo bra at guttenk449 fik de store labberne, siden altsaa Svarstads næver skulde reproduseres, og jentungen faar mine pene hænder. Hun skal hete Maren Charlotte efter farmor og mormor.k450 Hun og jeg er alene hele formiddagen, og det er stilt, kan du tro. Svarstad er i byen naturligvis, Peik451 er hos mormor og pleiersken reiste igaar – desværre. Det blev jo litt senere med mig end ventet og litt tidligere med hendes «næste frue» – saa nu maa jeg greie mig selv, endda først i morgen er det tre uker siden –.

Ing. Ankerk452 var saa elskværdig at sende os kopi av sit brev til dept. [4] Og det var jo ikke saa liten tilfredsstillelse for os begge at se at det var da ialfald nogen, som var enig med S. i hans syn paa disse evindelige galleriutlaan. Ellers er jeg ikke bare gla for at ha ham paa krigstien støtt og stadig. Det er ikke saa meget han er hjemme og naar han da altid ha no at ærgre sig over –. Sommetider er jeg saa træt at jeg tænker, det skal bli godt at bli gammel ogsaa – ha barna voksne og ikke bekymre sig om kunst og rigets tilstand, men bare gaa og pusle litt med non potteplanter og sitte i en lænestol og hekle trøie til en ny generation av unger, som en ikke har direkte ansvar for –.

Jeg undres paa om det er over med din søsterk453 nu. Jeg tænker en hel del paa hende. Sandt at si, jeg husket ikke, det var saa vondt som det var at faa et barn. Og endda, trods al elendighet og alle bekymringer, saa kan jeg ikke la være at ønske, jeg engang i fremtiden maa kunne si «mine sønner». Men jeg er jo gla for jentungen, som hun er, og saa synes jeg saa synd i hende, fordi hun er jentunge. Hun kommer naturligvis til at volde mig mere bekymring og angst end ti gutter, tænker jeg. Gid din søster maatte faa en gut. Der maa jo noen faa gutterne ogsaa, saa det skulde vel være haab om det –.

Mange hilsener

din S.U.

Det er sandt: Om du vilde være saa snil altsaa at kjøpe for mig 3 dusink454 smaa former til eg i kopper.

23. desember 1915

Ski 23.12.15.

Kjære Nini,

Glædelig jul! Jeg orker ikke at nedskjælve noget brev med mine blaafrosne fingrer – her er som en utlaave nu og jeg lider sværlig, mens jeg stræver med at faa huset julestelt – lite julehumør er jeg ogsaa i – mamak455 er alvorlig syk, alle her mere og mindre ihjelfrosne undtagen ungernek456 – gutten har tilhold ovenpaa hos «tanten»k457 og jentungen ligger nedgravd i fjerdyner og lægger paa sig, fet og blid og fornøiet.

Æskerne fra Parisk458 er kommet – tak for bryderiet! Jeg ringer op en dag og hører om du er hjemme, men vil ikke [2] bry dig nu disse dagene før jul. Jeg længes efter at snakke med dig, men orker forresten ikke at staa med telefonen i en kold gang nu heller. Til byen er det nok uraad for mig at komme fra de to smaa foreløbig.

Ha det godt i julen da, kjære! Hils din mandk459 og tak ham meget for det brevet ang. styret og for hans hilsen i anledning Kong Artur!k460 Svarstadk461 var saa glad for dette at han altsaa ikke stod aldeles alene med sin opfatning av disse gallerilaanene og det var saa vakkert av Anker at sende ogn48 denne meddelelse –.

Kong Artur – jøss jeg har næsten glemt at jeg ogsaa skriver bøker – incidentially.k462 Julelitteratur ligger her i bunker uopskaaret – jeg husker ikke jeg er til andet end stelle unger, gjenstridige kakkelovner, begræde ihjelfrosne potteplanter og bake kaker.

[3] Jeg har hat en lei tid. Det værste er allikevel dette med mama – jeg er mere ræd end jeg kan si. Og Svarstad hoster og hutrer og «ligger og sleiver med disse filletogene» som Peik463 sier «kommer pappa snart sleivende med feletoget da,» spør han. Jeg er ræd det og – engang maa der jo ske en ulykke med disse togene, som fyker frem og tilbake uten no an lyne rute – igaar kom han hjem klokken 11 og oplyste at det var 6.10 fra byen han hadde tat –.

Mange hilsener

din

Sigrid

1916

21. og 24. mai 1916

Skik464 21.5.16.

Kjære Nini,

jeg har ikke faat skrevet og takket dig for du tok sønnenk465 til dig i flytningenk466 engang endda. Den ugudelige har mange plager, forkjølelse rundt hele huset, ingen pike fra 2 til 18 mai og det var temmelig drøit med trappevask, gulvvask, flaskestel, bleievask, strykning etc. Og jeg blev jevnt værre dag for dag; maatte tilslut til dr. Kiellandk467 som sa, at livmoren er glidd bakover og at jeg haardeligen behøver ro og hvile samt indlagt no – en ring tror jeg han kaldte det. Jeg har ikke kunnet kommet ned og faa det gjort endda, men skal til uken –. Næsten ingen nattesøvn har jeg faat heller, med ungerne som vaagner ret som det er og hoster og hyler fordi de er tæt i næsen. Tilslut maatte jeg ha doktor til jentungen;k468 jeg var ræd for bronkit, men det var bare sterk forkjølelse. Mamak469 har været her en uke – jeg maatte ha litt hjelp tilslut til at se efter ungerne og det gik slik at hun har skjæmt bort Maren Charlotte, som nu vet at det er moro at sitte paa fang og Peik470 har været trollet mot hende, saa hun har sittet og graatt om kvelderne; gutungen har vel længtet efter mig paa en maate allikevel, for nu taaler han ikke at andre tar i ham, skriker og brøler, hvergang jeg gaar ut og klyver op og kjæler for mig hvert øieblik.

Han har ikke nævnt dig eller pikerne, den troløse sjæl! Derimot Carstenk471 for han hadde trækspil. Og den første kvelden hjemme begyndte han at skrike og hulke, fordi «Grimk472 er [2] alene paa Lillehaugen!»k473 Jeg trøstet ham med at du og «Johanankeret» var der jo, men da graat han endda værre «o nei de er reist fra Grim stakkar.» Men han vilde ikke reise fra mig til Grim heller og graat sig isøvn over den arme ensomme «bikja.» Ellers snakker han om nogen hjul i vedskjulet dit og «Roll som hadde spiker i støvlerne» –. Forøvrig sender han dig et brev, da han hørte jeg skrev til dig maatte han ogsaa skrive til Nini – og han fortæller at «almalakken den har Nini Anker skrivet.»

Onsdag.k474 Saa langt kom jeg den dagen; det var søndag. Jeg er slavetræt endda – igaar var jeg hos Kielland og fik det gjort – nedrig vondt var det. Bare det hjelper saa. Den nye pikenk475 gjør et bra indtryk – bare jeg faar beholde hende. Bare, bare i det hele tat! Her er saa vakkert, saa jeg syns jeg føler mit ganje gamle jeg røre litt paa sig. Andersk476 er henrykt og haaber vi aldrig mere skal forlate Østre Aker – vi gik en forholdsvis lang tur en aften; jeg har lyst til at gaa, gaa, gaa – streife omkring med ham heroppe i det ytterste av byen og i skogen og aasen. Men bena mine duer ikke no for øieblikket.

Tak for hilsenen til min fødselsdagk477 – og for skaalen, den var deilig! Gid du kunde komme hitop snart en tur. Det var gjilt at se Reginek478 – hun saa storartet ut og var søt og munter; jeg fulgte hende nedover og var indom skolen hendes for at se de tegningene hun hadde gjort til guttene sinek479 – du kan tro de var vakre og fantacifulde. Hun har absolut talent i den retning og. Hun er saa varm og snil og sund – jeg haaber hun vil ta sig rigtig av sin guddatterk480 – hun syntes det var to gjille unger jeg hadde og det er det og. Igrunden vet jeg ikke hvad jeg er saa molefonken for – det er vist bare utslitthet og maven – men jeg føler mig saa haabløst gammel og træt. Det er bare naar folk sier at ja naa faar [3] du da forhaabentlig ikke flere unger at noe i mig protesterer – jeg er da bare fire og tredve og fjorten aars frivillig goldhet, den tanken byr mig imot. Men ellers. Svarstad er 13 aar ældre end mig, men bare han kan faa ligge en vakker vaarkveld og dra sig i en grøn eng saa har han ingen alder og er ung gut bakom laaven en kveld – og jeg sitter og glor tomt paa smørblosterne, nedknuget av bekymring for barnas hoste og nye kjøkkengardiner og vrimaskinenk481 jeg maa kjøpe og hvad skal vi har til mat i barndaapen og naar skal jeg faa stoppet alle strømperne –.

Pei har tegnet maanen til dig og venter du skal bli svært gla for det. Han ligger og maser oppe paa skrivebordet hos mig – piken har fri ikveld, Anders er ikke kommet hjem endda og jeg er alene med de to smaa igjen.

Mange hilsener. Jeg haaber det staar bedre til med Christian Anker – jeg kan næsten ikke begripe hvordan det er mulig for nogen at komme ned gjennem Tyskland til ham nu.

Din

Sigrid

[Høsten 1916]

n49

Ø.k482 Sinsen

Kjære Didi

hvordad jeg har ded? Schie –.k483 Peik484 vondt i maven. Lillesøsterk485 forkjølet. Ebba og Gunhildk486 lusete (2 timers ekstraarbeide for piken og mig pr. dag). Ragnhildk487 som virkelig har faat oversættelsesarbeide for Svanströmk488 og skal indlevere ms.k489 torsdag, har slaat sig ned heroppe, fordrevet mig fra mit eget skrivebord, fyker rundt med bok og papir for at konferere med mig i alle ledige øieblikke. I de øieblikke som allikevel blir tilovers forsøker jeg at skrive no til boken om Kristianiak490 og som skal være færdig til 15de. Igaar skrev jeg paa kjøkkenbænken i ledige stunder – pikens frisøndag ved du. – Huset her er solgt og vi opsagt til vaaren. Den ugudelige har mange plager –.

Ja tak, jeg vil forfærdelig gjerne komme. Jeg længes forfærdelig efter at se no andet end lusete barnehoder og ‹bæstete›– dok491 – rumper –.

Mange hilsener

din

Sigrid.

26. september 1916

Ø.k492 Sinsen 26.9.16.

Kjære Nini,

tak for kortet dit. Kan jeg komme ut paa mandag med baaten – altsaa 2. okt.?k493

Trondk494 er nemlig kommet, og skolen her har høstferie til 2den. For det første synes jeg ikke jeg kan be mamak495 komme hit mens han og Gunhildk496 gaar og slænger hele formiddagen, for det andet maa jeg følge ham paa skolen og forklare et og andet for hans lærerinde samt om mulig se at faa skaffet ham no privatundervisning.

Desuten maa jeg skaffe tyttebær – om mulig, grønsaker til vinteren og græskar. Samt faa sydd litt av alt det jeg har liggende op som blev forsinket av R.s bokk497 og artiklen til Vogt,k498 som jeg sender idag.

Jeg glæder mig til at faa sove. Den lillek499 er forkjølet og jeg har maattet ha hende i sengen hos mig de sidste nætterne. Det er hyggelig men ikke roligt –.

Mange hilsener

din

Sigrid.

[2. november 1916]

n50

Ø.k500 Sinsen torsdag.

Kjære Nini

tak for sidst. Haaber du er frisk igjen.k501 Jeg ringte ut til dig i lørdagsk502 og Marie sa du var iseng endda –. Jeg gik ikke paa Thits foredrag,k503 var for træt.

Av nyt:

Regine har indleveret kattebokenk504 i forrige uke – men det vet du kanske. Hvad du ikke vet er at jeg har gjort dig en stor tjeneste (antar jeg du vil synes) Jeg traf fru Kinckk505 paa gaten med en diger pakke manuskriptk506 som hun vilde ha noen til at læse og hun hadde tænkt paa dig men jeg avværget faren og nu læser jeg det selv: det er ca 300 sider tætskrevet og utydelig skrevet. Det var igaar jeg fik det og jeg har ikke rukket at læse stort: det er ikke saa uklart som hun pleier skrive; jeg tror der er noget ved det, men det er gyselig vidtløftig, som sagt, jeg har bare læst ca 50 sider endda. Men jeg haaber du takker mig for at du slap denne jobben!

Jeg formoder det er din skyld at jeg har faat et opus av Sletto,k507 og det er jeg ikke svært taknemlig for. Jeg skjønner ikke et levende ord, for mig ser det ut som bare et røre av uklare dypsindigheter og soleklare banaliteter – og et fælt sprog. Jeg kan ikke se noget norsk i landsmaaletk508 – jeg synes alle maalforfatterne later til at tænke paa daarlig riksmaalk509 og oversætter til «maalet» – de tænker ikke paa sit eget naturlige sprog. Pokker vet hvad jeg skal skrive til manden – tak og ære og ikke mere, tænker jeg.

Jeg selv er oppe kl 7 og ser barna avsted paa [2] skolen. Trondk510 er litt likere – noksaa søt ofte igrunden, han blir altid bedre naar han har været fra moren en stund. Men faa ham til at begripe at han skal gaa paa skolen og skal læse lektierk511 greier vi ikke. Der gaar alt sagn over hele Sinsenbakken om hans vidunderlige opførsel paa skolen. Efter frokost arbeider jeg – det gaar daarlig, men det er altsaa indledningen, om genialitetk512 og det er sgu ikke liketil at skrive om det. Det gaar vel lettere siden. Saa indimellem mine forsøk paa at definere geniets væsen skal jeg mate Lillesøsterenk513 (hun har hat et lite krampeanfald igjen, dagen efter viste hun to splinternye tænder, og doktoren sier hun er kjæk men vil antagelig faa et lite krampetak for hver tand, bronkit har hun altsaa en snæv av og er slem om nætterne) Efter middag maa jeg hjelpe barna med lektierne eller ialfald sitte og passe paa at de læser. Dette kombinerer jeg med studiet av fru K. og Sletto,k514 saa skylden er kanske ikke deres men min, naar jeg ikke kan begeistres. Eller jeg syr –. Efter aftens er jeg træt –.

Peien mink515 ser jeg saa litet. Hele formiddagen er han ute og under lektielæsningen maa han forvises til kjøkkenet. Saasom han ellers ustanselig gir sin stemme med i laget. Sier jeg «Trond, du maa lære dette, ven min» erklærer Pei «Neida Trond, du maa ikke lære dette». Eller til Gunhildk516 «Ikke læs paa historien du Gynnil – ikke hør paa det Sigri sier Ebba –».k517

Svarstadk518 har malt 5 studier de siste to ukerne. Saa han er træt og fornuftsmæssig kan jeg erkjende at han har undskyldning for det, naar han ikke er underholdende om kvælden. –

Det var gjilt at være ute hos dere de dagene. Men jeg indser at det gaar ikke an jeg reiser hjemmefra. Mamak519 stakkar klarer ikke alle ungerne – hun utstaar [3] ikke Gunhild og hun pakker Lillesøsteren ind saa forfærdelig at hun silsvetter og bronkitten blir værre. – Men alle de fire «store» barna var vilde av henrykkelse over at ha mig hjemme igjen. Pei erklærte at «nu skal du bli paa Sinsen altid alle dagene bestandig – bare naar jeg skal gaa paa ‹Iris› da kan du gaa med mig dit» og Ebba, Gunhild og Trond forlanger jeg skal kysse dem hver aften til godnat og sitte litt derinde om kvelden. Hvilket jeg gjør hvis de er iseng til kl 9.

Mange hilsener til Ankerk520 og dig selv fra Svarstad og

din hengivne

Sigrid.

[12. desember 1916]

n51

Tirsdag.

Kjære Nini,

jotak – hvis intet uforutset hender, d.v.s. med veslejentak521, saa vil jeg forfærdelig gjerne, vet du. Altsaa ½ 5 hos Engebret?k522

Jeg er segnefærdig og utvendig og indvendig belagt med fett. Igaar bakte jeg fattigmandk523 av 30 egg, samt parterte og saltet ½ gris. Idag har Astak524 og jeg lavet medistermat av 9 kg kjøt og flesk, itemk525 diverse goe Totenske biprodukter av slinter og svor og rester. Asta er en perle! Item bakt eggehvittekaker av 15 hvitter og sat deig til pepperkaker, samt lavet 2 sylter. Nu gaar klokken til 8, naar jeg har lagt den lille skal vi endelig spise middag. Barnak526 er vilde [2] av sult, de har bare faat melk og smakebeter i hele dag. Min ryg længes efter sengen!

Hver nat har jeg sittet forlænge oppe grundet Clement Shorter «The Brontës and their Circle» – brevsamling.k527 Jeg har forresten læst den før men –. Faar jeg nogensinde tid mere i verden til at reise, vil jeg til England og siden skrive en bok om prestedøtrene fra Haworthk528 –.

Jeg glæder mig til at snakke med dig om et og andet –.

Mange hilsener

din Sigrid.

21. desember 1916

Sinsen 21.12.16.

Kjære Nini

glædelig jul da og godt nytaar og tak for det gamle aaret! Haaber du faar det hyggelig paa landet. Du har det godt som kan absentere digk529 fra hele julelevenet –.

Ikke fordi – jeg glæder mig til jul iaar jeg og. Ungerne er et kors og en plage – men en kjender da det er jul naar de flyr i dørene og kniser og titter og er syke av utaalmodighet efter at festen skal gaa av stabelen. Igaar kveld vi kom bilende hjem med 18 pakker og juletræ bakpaa kom de styrtende ned alle firek530 mobile for at bære op og Peik531 danset bortover i sneen som en kalvunge og skrek at «det juletræet er vi saa glad i mama» og [2] Lillejentak532 reiste sig i vognen og ropte «der-pua» pua betød fra først av katten, men nu betyr det alt som hun har lyst at leke med. Og Pei kom og sa at naar det blev jul skulde han fortælle mig eventyr, men imorges skrek han fordi det ikke var jul idag heller, endda træet stod paa verandaen.

Jeg sendte en bordløper til dig igaar – jeg syntes den var pen; det er en veninde til Ragnhildk533 som maler dem. Da jeg vel og vakkert hadde ekspederet den erklærte Svarstadk534 at han syntes det var no juks og at maling istedetfor haandarbeide var fusk o.s.v. saa jeg blev ganske lei jeg hadde sendt den. Imidlertid du faar ta til takke. Der hører 12 smaabrikker til men dem har jeg ikke faat endda.

[3] – Jeg har sendt til sykehuset her i Aker en kuffert fuld av bøker og du kan bande paa at brorparten av aarets «bokavl» gik dit – foruten Hj Christensens samlede verker med undtagelse av Fogedgaarden,k535 Ansteinsson,k536 Huldak537 og Barbrak538 og mange andre fra Ladies and gentlemen.k539 Jeg var pludselig blit saa lei av at gjemme paa al den skidten – hadde en følelse av, efter jeg hadde faat Aschehougsk540 sidste sending at mit hus stod under vand eller at kvernen med sild og vasvelling hadde gaat over mig –.

Mange hilsener til din mandk541 og dig selv

din hengivne

Sigrid.

1917

19. [januar 1917]

n52

Sinsen 19de.

Kjære Nini

Jeg sender dig de smaa dingsene som hører til løperen.k542 Ragnhildk543 var oppe med dem igaar. Det blev lyst for hendek544 første gang og hun var svært gla. Hun skal gifte sig i Stockholm 4. mars og saa skal de reise paa skitur en maaned; derefter kommer hun tilbake til sin post. Det er nemlig umulig at faa hus i Stockholm – de har et svagt haab om 2 værelser fra November – og nu er de blit lei av at vente. Saa var det Ragnhild fik den ide at de skulde gifte sig allikevel for at kunne være sammen i ferierne ialfald. Alting er jo saa usikkert i disse tider,k545 ræsonnerte hun, og de vilde ta hvad de kunde faa av gode dage – det syntes jeg var fornuftig, men mamak546 var ikke videre tilfreds.

Jeg hadde tænkt at kommet ut i forrige uke en dag, men saa var Lillesøsterk547 daarlig og jeg turde ikke reise fra hende. Hun har været noksaa ussel i denne uken. Idag kommer Randersk548 op og ser på hende. Jeg er træt – tror ikke jeg nogensinde har sovet mer end 4 timer itræk siden jul. Men jeg klemmer paa saa godt jeg kan – skriver naar leilighet dertil gives, ellers syr jeg og stopper og lapper og underviser mine steddøtrek549 i «womans proper duties»k550 som tante Branwell sa til Charlotte Brontëk551 – og som Southeyk552 anviste hende at holde paa med. Mit Brontë – skal jeg være freidig og kalde det essay, det synes jeg er saant fint ord – stykket [2] om Brontësk553 blir langt men det har været morro at gjøre det. Jeg har lyst til at lave et litet bitte et om en kvindetype, slik den ble opfattet og slik den er stillet før og nu, nemlig Jane Austens Emma og Ibsens Hedda Gabler, som nemlig godt kunde være den samme person.k554 Emma lever bare i en tid da den konventionelle moral lægger kapsunerk555 paa denslags smaa dumme fruentimmers tendens til at gjøre ugagn, Heddas tid har en anden konventionel moral – eller umoral – jo galere hun ter sig, jo betydeligere er hun. Resultatet er at Emma faar noen smaa smæk og blir efterpaa en lykkelig Mrs. Knightly,k556 mens stakkars lille fru Hedda, da hun blir gjort begripelig hvad hun egentlig har stelt til i pure betuttelsen skyter sig med sine leketøispistoler. Der er ogsaa i Emma en kvinde hvis skjæbne Emma klaafingrer med, en kappelan der ligner stærkt Tesmannk557 o.s.v. – jeg faar pusle litt med denslags smaatteri – til noget større arbeide faar jeg ikke leilighet endda – men jeg gjør da saapas meget, at jeg ialfald ikke glemmer bogstaverne endda.

Apropos bogstaver – Peik558 har lært sig hele det latinske alfabetet av aviserne – d.v.s. Ebba og jeg har lært ham bogstaverne da han laa av hoste og han husker godt og «læser avisen» hver dag. Han har ogsaa opsnappet de rareste brokker av søstrenes skolelærdom og spurt sig videre frem, saa nu har han taalelig greie paa «Jessubarnets» liv og død og de snille jøderne og de slemme jøderne og englene ved graven – og verdenskrigen og kulkrisen og gud vet hvad. Han er en leven unge kan du tro. Lillesøster derimot kan hverken gaa eller snakke endda – hun bare stabber bak en stol og sier «pus» om katten og «Pei» om broren, men [3] nynne smaa melodier næsten rent kan hun – to takter av Home sweet homek559 klemmer hun paa med i timevis om nætterne.

Jeg saa Regines stykke om Fram.k560 Det er jo meget sandt hvad hun sa – men hun æser slik, naar hun skriver denslags. Hun har det i det hele litt med at æse – men hun er et sødt menneske. Jeg skulle ønske jeg saa hende snart – men jeg ser jo aldrig folk og værre og værre blir det. Gud vet naar jeg faar se dig igjen – for du kommer vel aldrig til at forvilde dig opover paa disse trakter.

Jo, vi var hos Eggesk561 en aften – det er forresten længe siden nu. Pei spurte om han het Peter Eddik – det er jo litt av en vits, men det kunde det uskyldige lam jo ikke vite!

Mange hilsener

din Sigrid

17. juni 1917

n53

Øk562 Sinsen 17/6 – 17.

Kjære Nini

tak for sidst. Jeg længes efter at høre fra dig, hvad doktoren sak563 og naar du skal reise – jeg har tænkt paa dig en god del.

Jeg var i Nordmarken søndagen efter – første gang siden Peik564 ble født og nu hadde jeg ham med – det var gjilt at være deroppe og det var gjilt at se gutten smette som et lite vevert dyr paa stier og i underskogen og høre hans pussige spørsmaal og svar – nu besvarer han jo mest sine egne spørsmaal og det paa mange rare vis. Det gjilleste deroppe var forresten grammofonen, som er kommet paa mit gamle stamkvarter Lørensæterenk565 – men alt var gjilt, kuer og kalver og vand og blomster og store stene og vindfald. Vi gik hjemmefra kl. 9 og kom tilbake ½ 1 om natten, men gutten var like god dagen efter og ikke spor av træt paa hele turen, endda han gik nok over en mil den dagen. Jeg hadde 7 barn med – fra en speidergut i 15 aars alderen til Pei. I morgen otte dage skal vi gjøre turen omigjen – foreløbig har der meldt sig 9 unger som vil være med!

Nanna Schwengaardk566 var heroppe forleden. Det var en hjerteskjærende trist liten fremtoning, træt og slitt og nedkuet av bekymring. Hun saa saa sørgelig ut og hadde det saa vondt, at i dag har jeg forfattet mit livs første [2] tiggerbrev! Til Helene Dickmar:k567 jeg synes den ene daarlige forfatterinde kan gjerne hjelpe den anden. Men kjære, ikke si det! Jeg ønsker oprigtig at H.D.k568 vil gjøre no for hende og er spændt paa svaret – tror du hun vil?

Ragnhilds mandk569 har faat leilighet fra 1. juli. Det er jo gjilt og henrykkelsen er stor. Med sin sædvanlige ubekymrethet om andre folks gjøremaal har Ragnhild mobiliseret samtlige sine paarørende til pakning etc. Svarstadk570 faar en god del uleilighet – hun har brugt hans atelier til pakbod. Men ligervis som han passiv og hengiven i skjæbnens lune ser ubehageligheder og vanskeligheter falde over mig, saa tar han passiv og from imot det som kommer over ham selv: i hele vinter har Ragnhild og hendes leiesvender fra Visergutbureauet slynget pianoer, bokskap, kommoder, kister og kasser og lænestoler ind i hans atelier, og næste uke skal hun og visergutterne pakke og flytte ut og regjere dernede.

Jeg ligger og søker logi paa landet til ungernek571 og mig selv. Jeg længes forfærdelig efter at komme ut litt nu og er noksaa elendig. Reginek572 har heldigvis vist sig at være falsk profet dennegang – men ikke desto mindre har jeg kvalme og kaster op – av træthet sier doktoren. Lillesøsterenk573 er fordringsfuld og slem – har hat et litet anfald siden jeg var sammen med dig, men det var ganske let, og nu skulde hun være færdig med tænder ialfald for et aars tid, saa der kan vel være haab om bedring. Hun er kjæk og kvik forøvrig, tyk og brun at se paa.

Mange hilsener

din Sigrid.

6., 10. og 12. august 1917

Laurgaard, Sell Stationk574 6/8 – 17.

Kjære Nini

jeg sitter her i tropisk varme – det var 30° i skyggen sent igaarkveld og hvad det er her paa rummet maa Vorherre eller hin anden som er vant til at ta de høie temperaturer vite. Jeg venter paa at Mossek575 skal vaagne av middagsluren sin; saa skal vi allek576 gaa og spise rømmegrøt hos en ven av mig fra ungdomsdagene – Gøsta av Geijerstam, søn av gamle G.k577 Han var gutunge for 9 aar siden da vi trasket i Rondane sammen, nu er han giftk578 og har 2 smaagutterk579 paa 1 ½ aar og en paa 3 uker – det er sending til hans kone i den anledning jeg og mine er budne til at være med og spise op. Han har kjøpt sig en gammel koselig stue og har faat en søt liten kone, har været i Tyskland under krigen,k580 været med i Finska Bataljonenk581 og er næsten helt kurert for sin tyskvenlighet av det og jeg er oprigtig glad for at ha de to unge hyggelige menneskene i nærheten – og at det er et sted hvor jeg kan ta barna mine med. Gjør Mosse i buksen saa faar jeg laane en av Pellesk582 klædebon, og saa skal der byttes paa Pelle og saa paa dem smaa, og vi snakker om kunst og krig og barnemaver og blomster og husstel om hinanden og barna ruller i lorten og brændneslerne og skriker og blir hentet og trøstet snart den ene og snart den anden.

Jeg har været her en uke nu. Først var jeg uten [2] pike fjorten dager hjemme – jeg hadde git Astak583 ferie fra 15. juli og vilde ikke opsætte det for hende, men jeg selv kunde ikke faa logi og saa reiste jeg paa maafaa til Otta. Reisen var fæl, og de fem dager paa hotellet i Otta med de to smaa staar for mig som en eneste rædsel – jeg fik hverken mat eller søvn for ungerne omtrent.

Saa kom jeg hit til Laurgaard. –.

10/8. – hvor jeg er kjendt fra gammelt, vilde jeg sagt, men gud vet hvad jeg ble avbrudt med – Peik584 skulde paa do sagtens. Her har grasseret en mavesyke saa jeg ingen fred har faat. Marit Laurgaardk585 skaffet mig en liten jente til at gaa ut med barna straks jeg var kommet, men saa forsvandt Ingjeborgk586 igjen grundet mavesyke. Nu er hun atter opdukket og jeg har ro til at arbeide fra frokost til middag og fra middag til kaffe. Jeg arbeider naturligvis, men jeg vet endda ikke hvordan det blir – det er nu saa som saa med roen. Om kvelden er her ingen ro absolut, barna sovner ikke før 12 og i dette øieblik hænger de utover sengkanten og snakker til mig –

Søndag.k587 Det blir bare skrapbrev dette. No skrap er det jeg har skrevet av fortællingen mink588 ogk589 og jeg er litt ute av humør, men den maa jo skrives om etpar ganger. Her er igrunden godt og fredelig nu – jentungen sover middag, Pei er lokomotiv ute i gaarden og de andre damerne sitter nede paa trappen og hekler – nei de læser vist, her maa ikke hekles om søndagen. Det er fru bakermester Pedersen fra Kristianssandk590 som angir tonen her og det er ikke den værste – ingen vil støte hendes følelser, fordi hun er saa usigelig snil og god og hjelpsom og brav og fordi hun triller sin lille elveaarige pike i en sykevogn, barnet [3] ligger i gips med det ene benet. Moren ligger ser noksaa gammel ut, har været gift i 22 aar og har bare hat den ene: «saa det var saan stas me o lillemor ja da vi fik o.» Hun er tynd og ser ut som en typisk haandværkerkone, med milde brune øine og svært villig til at fortælle om sit hus og sine haandarbeider og først og fremst om sin mand og sit barn. Det er no forfærdelig rørende og søtt ved hende og hun er avsindig flittig og flink med sine hænder – jeg har lært at hekle av hende nu, men det blir ikke stort jeg faar gjort.

Ikke faar jeg læst no heller – jeg hadde kufferten min halvfuld av engelsk og fransk litteratur, og jeg er bare kommet en 400 sider ind i Pendennis. Jo mere jeg læser av Thackeray,k591 jo mere beundrer jeg ham – for en gigantisk sund sans! Endda er Pendennis jo paa ingen maate saa god som Esmondk592 eller Vanity Fair.k593 Jeg har med The Newcomesk594 ogsaa og en haug med Eliotk595 og etpar bind Smollettk596 bl.a.

Ufnei, jeg kan likegjerne slutte dette brevet. Heten heroppe gjør en rent sløv – fluerne surrer og gardinerne blaffer og alleslags smaa søvndyssende lyd fra kjøkkenet og gaarden drypper ind ustanselig. Det har regnet og tordnet inat, men nu er heten like trykkende. Jeg bor paa et seksfags rum og alle seks vinduer staar oppe og endda er her ikke til at puste.

Du er vel hjemme nu kanske? Lad mig høre litt fra dig engang er du snil, hvordan det gaar med dit arbeide og litt om utenverdenen. Jeg merker først heroppe, hvor bundløst træt jeg er, og alt som i mig findes av borgelighet begjærer vildt at jeg skal laase av alle min hjernes unyttige rum og sætte mig paa trappen hos fru Pedersen, hekle chemisetterk597 [4] til min ældste steddattersk598 konfirmationsserker og tale om vore kjære timelige og daglige behov og hvordan de bedst skal administreres – og naar solen gaar bakom aasen ta ungerne med bort i havnehagen, ligge paa ryggen og la dem vælte sig oppaa mig. Kunst og kunstnere forekommer mig i dette øieblik som no græsselig brysomt og fordringsfuldt og hekling og barnestel det lifligste og fredeligste hvormed man kan fylde sit liv. Gid Svarstadk599 hadde været dekorationsmaler og aldrig no andet og gid han hadde ægtet mig da jeg var tyve aar og gid alle ungerne hadde været mine og mit livs rekreation og ambition hadde været haandbroderte rullegardiner i alle rummene og heklede tepper paa alle sengene og seks kaffeduker med tilbehør av servietter – alting i huller og tunger!

Stia bene!k600

Sigrid

Signek601 fik to smaapiker!k602 den 6. juli. Det er nydelige, store og sunde barn, men Signe saa elendig ut, da jeg reiste – hun hadde levet bare paa melk den sidste maaneden. Svarstad som er deroppe ret som det er skriver at det gaar litt bedre med Signe nu – det første hun kom op, besvimte Signe hvert øieblik. Ungerne trives, men skiftes om at hyle, og Mamak603 og Signe er rent utslitte. Ragnhildk604 er i Stockholm hos sin mandk605 men de faar ikke andet at spise end sort brød og no vond pølse, saa det har ikke været for morsomme hvætebrødsdager netop. Men hus har de da faat omsider og er saa lykkelige, sier hun, som man kan være paa halvsultne maver.

7. desember 1917

7 dec. 1917.

Kjære Nini,

tak for sidst, og tak for brevet og bokenk606 og medaljonen, som jeg blev forfærdelig gla for. Jeg hængte den paa mig straks, og tænkte at gaa med den til daglig, men Lillesøsterk607 opfattet den som en klokke og slet og rev og rusket i den og la den til øret sitt – men nu har det altsaa ingenting at betyde, hvad Lillesøster gjør av slikt, for nu er det bestemt at hun skal lægges ind paa Rigshospitalets barneklinik. Det er ikke saa mange dagene siden jeg fik hentet brevet dit ser du, og dagen efter blev Lillesøster saa syk – det var tredages halsesyke, men paa hende virket det saa hun fik forfærdelig høi feber – opi 40 grader, uavladelige kramper og en ynk og elendighet – jeg har ligget med den lille glohete skrotten i armene mine baade nat og dag og naar anfaldene kom, haket hun sig fast i mig og skrek mama mama i vilden sky – hun hviner og skriker bare jeg rører mig fra hende et øieblik og jeg har omtrent hverken sovet eller spist. Nu sover hun – hun er bedre nu, men lægerne sier, det vil gjenta sig ved enhvær liten infektionssygdom, saa hun er tryggere paa Rigshospitalet. Jeg gruer mig usigelig til at sende hende fra mig – saa blir jeg ganske alene heroppe hele dagen. Mosse er saan liten kjælen ting, kommer ett i alt og vil paa fanget, klapper mig og sier dakarsk608 mama og putter hodet sit [2] indtil mig, og nu glemmer hun vel alt det, alle sine søte smaa manerer, naar hun skal være borte kanske i mange maaneder. Peik609 er ikke kjælen – uten han vil opnaa noget – og nu er han ute fra frokost og til klokken seks – stikker op kjøkkentrappen og faar mat engang midt paa dagen og jeg ser ham neppe fra morgen til sengetid – han er allerede kommet til «indianer» stadiet han skjønt han neppe har nogen klar forestilling om hvad indianer er men «vi leker med store trækniver og saa gir vi rare lyder til hverann54 utenfor Tomas'k610 gjerde.»

Jeg har tat ned og stoppet gardiner, Astak611 og jeg er alt saa smaat begyndt paa julestellet. Men jeg kan ikke si andet end at jeg kjender det bittert naar jeg tænker paa at jeg skal stelle til jul for de andre og min egen lille unge skal være borte –.

Til Reginek612 har jeg ikke faat skrevet endda – ikke været god for –. Min egen bokk613 har jeg ikke set anmeldt endda – jeg tror jeg skal være komplet likegyldig, hvordan det gaar med den – i det mindste saalænge den ikke blir rørt av Mona Smith.k614 Jeg ærgret mig usigelig over Nærupsk615 anmeldelse av Egges skuespilk616 – i det hele, hittil har alle anmeldelser ærgret mig. Barbras bokk617 bok er gyselig, synes jeg. I de to «bekjendelsesskrifterne»k618 var der da i det mindste detalj-iagttagelser som var ganske gode og vigtige, selv om bøkerne naturligvis ikke hadde den løseste forbindelse med kunst. Men denne her – den er gudhjelpemig like daarlig som Jomfruen hendes.k619 Jeg synes ikke det er andet end en bunke uttværede kinoprogrammer – films-herregaard, films-frihet, films-humor og filmstragedie. Hendes vrøvl om slegtsmennesker irriterer mig saa usigelig. Et utpræget [3] slegtsmenneskes fornemmelse av samhørighet med en slegt og dets følelse for slegtens bopladser og eiendeler er saa dypt instinktiv, saa fuld av motsigelser og saa ulogisk at den, likesom et menneskes følelser for sit fædreland og en mors følelse for sine barn bare kan skildres i de aller jevneste, mest dagligdagse ord – hvert eneste tilløp til frase, hvert forsøk paa høitidelighet blir latterlig. Det naturlige er at man til tider er sint paa sine slegtninger – hvis man virkelig er i slegt med dem, lei sit hjem, hvis det virkelig er hjem, d.v.s. en skjebnebestemmende faktor, forbitret paa sit folk, hvis man virkelig føler sig ett med det, irriteret over sine unger, hvis de er ens barn og ikke bare noe en har skvættet av sig og lar ligge igjen utenfor sit liv. Og det er bare ansigt til ansigt med katastroferne, sammenbruddet, brander, kriger, døden, at man føler den lidenskabelige og altopslukende kjærlighet til hjem og slegt og land og barn – naar man vet at alt som truer dette, truer ens selv.

Det er jo ganske karakteristisk norsk dette at Barbra selv er av ordentlig familie og saa er saa tvers igjennem parvenuagtigk620 og almuesmenneske og simpel og snobbet. Jeg har set det saa ofte herhjemme – de som virkelig har etpar slegtledd av kultiverte mennesker bak sig er svært ofte de mest parvenuagtige. Bare man kommer saa langt som til Danmark blir det anderledens. Det er formodentlig fordi det er saa faa mennesker hjemme her som vet, hvem som var deres bedsteforældre, – de som vet det føler sig næsten som rariteter. Der er nu engang følelser, som det ikke er sundt at tænke for meget over og snakke for meget om, – eftersom menigmand aldrig tænker helt ærlig eller snakker helt [4] sandt (om dette har den hellige Theresak621 skrevet fært godt og jeg sympatiserer med katolicismens bestræbelser for at faa alle uten de utvalgte fra at tænke for meget – tænkning er en sport for forn55 de urædde alene). Morsfølelsen er en anden slik elementær følelse som ikke skal grubles over og snakkes for meget om – jeg har lekset op om moderskap saa længe og saa løgnagtig at barn kan ikke graate sine mødre op av graven mere, ikke graate dem hjem til sig fra en fremmed mands armer engang. Noget av det viseste fædrene på Eidsvold fandt paa var virkelig adelskapets ophævelsek622 – her var jo ikke nok adelsslegter til at det kunde blit en stand av individer utviklet paa et grundlag av fælles standsfornemmelser – det hadde bare blit en klik av mennesker, hvis individualitet var blit kvalt av klikefornemmelser.

En av de bedste bøker jeg har læst av de nye er Hiorth-Schøyens –.k623

Mange hilsener

din

Sigrid.

1918

6. januar 1918

Østre Sinsen 6.1.18.

Kjære Nini,

Vil du og Ankerk624 gjøre os den fornøielse at komme hit paa fredag – 10de – og spise middag kl. 5 sammen med nogen faa andre; jeg ber Regine,k625 Collett Vogt,k626 Ellingsen,k627 Paasche,k628 Signe og Thomas,k629 men jeg vet jo ikke om alle kommer –.

Godt nytaar, kjære dig, og tak for det gamle, og tak for papirkniven til jul, som var aldeles delikat!

Uf jeg har hat den værste jul i mit liv –. Alle juledagene var jentungenk630 elendig. Hun har været kjæk igjen nu en tid, men [2] maser på mig ustanselig – siden hun var bortek631 er hun aabenbart ræd bestandig for at jeg skal forsvinde; de par gangene jeg har været i byen, har hun hylt i vilden sky paa mamma hele tiden. Søndag reiste Astak632 hjem paa julebesøk og samme dag begyndte jeg at faa vondt i en rotfyldt tand, det blev en voldsom betændelse og jeg gik de fem dagene og kunde ikke komme hjemmefra og hadde hele husstellet og feber og sat om nætterne paa en stol i stuen og læste Kincks nye bok.k633 Jeg var ikke akkurat i god kondition til at forstaa den kanske, men paa mig virker den fuldstændig monoman – han er da litt gal, manden. Midt op i alt dette blev Svarstadk634 liggende; han hadde været forkjølet siden før jul og naturligvis ikke tat noget hensyn til det og nytaarsnat fik han feber, siden har han holdt [3] sengen etpar dager, været oppe og straks gaat ut og saa tilsengs igjen – nu er han bedre, hvis han bare vil holde sig inde etpar dager saa. Trondk635 og Andersk636 har hat mavesyke, smaapikernek637 har været grætne o.s.v. Det er godt det ikke er jul mere end en gang om aaret. Jeg har ikke engang set min mork638 fra lillejuleaften til 3die nytaarsdag da jeg gik ditop efter at ha faat trukket ut asenstanden; da var jeg saa ussel at jeg bare sat i mamas sofa og tutet –.

Hvordan har du hat det i julen – bra forhaabentlig. Men er det ikke et frygtelig veir? Jeg blir aldeles ute av humør – gud vet om det er derfor jeg synes alle de nye bøkerne, jeg har læst litt i siden Asta kom tilbake, er saa græsselig kjedelige og ubetydelige at jeg ikke orker komme helt igjennem nogen av dem.

[4] Mange hilsener til Anker og til dig selv–. Jeg haaber saa at dere kan komme!

Din

Sigrid.

[21. oktober 1918]

n56

Østre Sinsen mandag.

Kjære Nini,

Jeg skulde skrevet og takket dig for sidst for længe siden – men fra tirsdag morgen til lørdag aften sent har jeg lappet og stoppet uten et øiebliks ophold, undtagen naar jeg spiste, og hat alslags kjedeligheter indimellem. Kurven din har jeg glemt til idag, nu skal jeg faa den returnert –.

Ja du faar ha tak for sidst da, og tak for brevet. Nu gjør jeg alvor av det – lægger mig til et eller andet sted, saasnart Svarstadk639 kommer fra Haugesund – han reiser dit torsdag og skal ha utstilling og jeg ordner mig herhjemme imens. Jeg vil til et kursted, hvor der er læge – kanskje Möinichen?k640 –, sender Peik641 til mormork642 og Mossek643 til fru Frølichs klinikk644 har jeg tænkt. Jeg vet selv at nogenting maa jeg gjøre nu, for dette gaar fanivold. Naturligvis er det galt jeg røker som besat og, men jeg trænger stimulans ustanselig – ingen kan forestille sig for en pigtraadsperring jeg lever i til daglig, med hensyn til alle kanter at ta og hensyn fra de andres side som jeg maa forsøke at tvinge igjennem eller lirke med dem for at faa dem til at ta. Ikke mindst til piken [2] jeg maa ha et svært dygtig menneske til hjelp, ellers ramler alt jeg har strævet med i alle aarene og hele hjemmet dætter ned i min forgjængerskesk645 miliø. Det er den egentligste grund for jeg ikke har turdet reise før – det gaar ikke med Asta,k646 naar jeg er borte, er jeg ræd for. Hun avskyr de tre ungernek647 og Svarstad ser overgrep mot ham i alt jeg forlanger av hensyn til piken. Men nu faar jeg jo forsøke allikevel –.

Kunde du skrive med et litet barn tjoret til sofabenet i dit arbeidsværelse –? Det har jeg maattet gjøre i høst – –.

Svarstad skjønner ingenting av det hele. Det er ikke let for ham heller – han tør ikke snakke til de tre ungerne sine; er vel ræd for hvad deres mork648 har sat i dem. Han vilde vist gjerne hjelpe mig, men skjønner ikke. Han kan ikke tænke sig at jeg ønsker hver morgen, naar Mosse vaagner ved 7 tiden at jeg kunde ringe paa en barnepike, la hende ta den lille og klæ hende, faa en kop the og ligge litt utover morgenen. Istedetfor at jeg maa op, ‹slavetræt›, klæ hende og passe hende til Asta har faat skolebarna avsted og stuen gjort istand og saa staa op selv. Barnepiker ligger helt utenfor hans erfaringssfære, som rimelig er.

Naaja, det nytter ikke snakke om det. Jeg skal gaa til frk. Kjølsethk649 en av dagene; hun har været min læge de sidste aarene og jeg liker hende svært godt; læger som jeg har snakket med og som er imot sine kvindelige kolleger [3] nævner hende som undtagelsen fra regelen – hun er en fremragende læge og en yndig, forstandig liten dame.

Du faar ha tak for alting, Nini – det var nu dit brev som gjorde utslaget; jeg hadde vel latt det skure ellers. Jeg skulde ønske jeg kunde træffe dig snart; du vet kanske ogsaa litt om de forskjellige reparationsverksteder. Anne Kurek650 har jeg saa liten lyst paa, Holmsborgk651 (er det ikke saa det hetter) hellerikke. Kanske jeg er saapas daarlig at frk. Kjølseth kan faa mig ind hos fru Frølich –. Jeg har lyst til at ligge i en seng en lang stund og bare være syk og bli passet.

Jeg snakket med mama om Mogens Thoresenk652 ogsaa – hun vet ikke selv hvad hun vil nu, hun har en ansøkning indsendt men sværger hun vil ikke søke oftere. Bl.a. tror hun ikke de har lov at ha liggende gjester der og da saa (det er Peimandsk653 skyld).

Tak for utklippet. Det var noksaa pussig. Er Lotten Dahlgreenk654 gammel og er hun et kvindesakskoryfæ –?k655

Vi har faat svar fra husleienæmden – ingen utsigt til at faa ryddet bulenk656 foreløbig. Blir det ikke fred,k657 og forandrer ikke det litt paa bolig forholdene, er jeg ræd vi maa se at skille os fra gaarden igjen – foreløbig faar vi ca 1600 krs tap paa gaarden aarlig, foruten utlæg til reparationerne –.

Jeg længes efter boken dink658 og efter tid til at læse. Fortiden holder jeg paa med Fielding,k659 men det blir bare et snapk660 om gangen til formiddags teen.

[4] – Jeg vilde hele tiden takket dig rigtig, kjære – men det blir bare mine ynkelige jeremiader.k661 Du har ret i det, jeg er saa nedfor at jeg er skamfuld over mig selv – –.

Hils Ankerk662 saa meget og ha det godt selv da. Jeg haaber jeg ser dig, naar du kommer til byen og at du er helt frisk igjen da!

Mange hilsener

din

Sigrid.

[31. oktober 1918]

n57

Østre Sinsen, torsdag

Kjære Nini,

ja nu har jeg været hos frk. Kjølseth.k663 Hun undersøkte mig i halvanden time – jeg feiler ingenting som ikke skyldes overanstrengelse, men jeg er skrapet for fedt baade indvendig og utvendig og hele indmaten i mig ligger galt som følge av det. Hun sier jeg har en konstitution uten make siden jeg har greiet at arbeide saa længe og saa meget, men nu maa jeg ta rev i seilene; det kan umulig gaa godt længe.

Jeg har bestilt værelse hos Møinichenk664 fra 12te. Frk. K. raadet mig til at undersøke om de hadde ‹natursmør›, egg og fløte der og isaafald lægge mig til der og spasere bort paa Frognersæterenk665 og spise en bif andenhver dag eller saa. Der blev svart fra Møinichen at de hadde meget smør o.s.v. – Jeg forsøkte Holmenkollen,k666 men de kunde ikke ta imot bestilling saa længe i forveien – og jeg maa jo ha tid til at beskikke mit hus og faa anbragt Mossek667 som skal til fru Frølich.k668

Anders,k669 som kom fra Haugesund igaar, skal [2] ha brevet med sig. Hans reise hadde været mislykket – utstillingen er blit utsat paa grund av den spanske.k670

Mange hilsener

din

Sigrid

[November 1918]

n58

Østre Sinsen, søndag

Kjære Nini,

gid jeg kunde faa sagt dig ordentlig, hvor god jeg synes boken dink671 er. Jeg har tænkt paa den hver dag, siden jeg læste den – den er saa fuld, men derfor er det saa ‹vondt› at samle indtrykket av den – endda den er klar og knap ogsaa; ingenting i den er uten betydning; saa mange forskjelligfarvede traader tvundet fast sammen. Barbrak672 har faat sin lille yndlingshistorie læst ut av den, ser jeg (faens fruentimmer, som alt blir simpelt, hun tar i!) Og jeg læser vel mit ut av den – There is no world outside Veronas walls –.k673 Men der er jo mere i den end det, det vet jeg nok –.

Tak for den, cara mia!k674

Din

Sigrid.

19. desember 1918

Ø Sinsen 19.12.18.

Kjære Nini,

tak for alting – mere greier jeg ikke at si ikvæld – jeg er træt av at stelle ‹gris› og ordne bøker i et iskoldt værelse, men nu begynder der at bli skik paa tingene – saan bortimot juleskik.

Jeg sender dig en dings som jeg haaber du liker – jeg syntes den var pen. Det skal egentlig være forklæde, men den vil vist være bra paa et lite bord.

Mange hilsener da, kjære, og god jul,

din hengivne

Sigrid.

Kilder

Arkivmateriale i Nasjonalbiblioteket

Brevs. 171: Brev til og fra Nini Roll Anker

Brevs. 305: Brev til Kitty Kamstrup

Brevs. 342: Brev til Eugenia Kielland

Brevs. 348: Brev til, fra og om Sigrid Undset, og hennes familie.

Brevs. 664: Brev til og fra Fredrik og Stina Paasche

Ms.8° 2669: Nini Roll Anker: Dagbøker og scrap-books 1903–1941

Sekundærlitteratur

Anker, Nini Roll. 1946. Min venn Sigrid Undset. Oslo. Aschehoug.

Blindheim, Charlotte. 1982. Moster Sigrid. Et familieportrett av Sigrid Undset. Oslo. Aschehoug.

Gervin, Anita Eger. 2021. «Din hengivne Sigrid. Ukjent brevsamling etter Sigrid Undset har dukket opp». Gymnadenia. Et tidsskrift fra Sigrid Undset-selskapet, 26–37. AITOSLO Digitaltrykk.

Krane, Borghild. 1970. Sigrid Undset. Liv og meninger. Oslo. Gyldendal.

Lerberg, Ellen. 1993. Maleren Anders Castus Svarstad (1869–1943). Liv og produksjon. Magistergradsavhandling. Universitetet i Oslo.

Lerberg, Ellen. 2019. Terrassen i Roma. Om maleren Anders C. Svarstad og hans kunst. Rånåsfoss. Svein Sandnes bokforlag.

Myrvang, Christine. 2020. Tause kilders tale. Var Dea Sigrid Undsets store, uforløste kjærlighet? Oslo. Universitetsforlaget.

Packness, Ida. 1963. Sigrid Undset. Bibliografi. Oslo. Universitetsforlaget. (Bibliografien er også tilgjengelig og søkbar via Nasjonalbibliotekets nettsider: Sigrid Undsets bibliografi 1907-2007)

Skeide, Cecilie. 2019. Introduksjon til utstillingen Å hjemme seg – i Sigrid Undsets hus er det mange rom, Bjerkebæk/Lillehammer, 20. mai–27. oktober 2019.

Skille, NanBentzen. 2003. Innenfor gjerdet. Hos Sigrid Undset på Bjerkebæk. Oslo. Aschehoug.

Skouen, Arne. 1982. Sigrid Undset skriver hjem. En vandring gjennom emigrantårene i USA. Oslo. Aschehoug.

Slapgard, Sigrun. 2007. Dikterdronningen. Sigrid Undset. Oslo. Gyldendal.

Strøksnes, Morten A. 2020. «Tilbake til framtida». Essayserie i syv deler i Dag og Tid, 17. april – 29. mai. 2020.

Undset, Sigrid. 1934. Elleve aar. Oslo. Aschehoug.

Undset, Sigrid. 1979. Kjære Dea. Utgitt av Christianne Undset Svarstad. Oslo. Cappelen.

Undset, Sigrid. 2004. Essays og artikler 1910–1919. Utgitt av Liv Bliksrud. Oslo. Aschehoug.

Undset, Sigrid. 2019. Fire skjønnlitterære fragmenter. Utgitt av Tone Modalsli, med etterord av Liv Bliksrud. NB kilder 9. Oslo. Nasjonalbiblioteket/bokselskap.no. Digital utgivelse.

Ørjasæter, Tordis. 1993. Menneskenes hjerter. Sigrid Undset – en livshistorie. Oslo. Aschehoug.

Ørjasæter, Tordis. 1996. Sigrid Undset og Roma. Oslo. Aschehoug.

Ørjasæter, Tordis og Jo. 2000. Nini Roll Anker. En kvinne i tiden. Oslo. Aschehoug.

Databaser og nettsteder

BnF = Bibliothèque Nationale de France

Borregaard

Dansk biografisk leksikon

eMunch = Edvard Munchs tekster, digitalt arkiv

Den katolske kirke

Lokalhistoriewiki

NAOB = Det Norske Akademis Ordbok

NB avissøk = Nasjonalbibliotekets nettbiblioteket over aviser

NDLA = Nasjonal digital læringsarena

Oslo byleksikon

Pilegrimsleden

Sceneweb, Nasjonalt Scenekunstarkiv

Sigrid Undset bibliografi 1907–2007. Består av skannet versjon av Ida Packness: Sigrid Undset-bibliografi (1907–1962) og database 1962–2007 laget av Henrik Keyser Pedersen.

Skiforeningen

SNL = Store Norske Leksikon

Wikipedia

Noter

n1. Ms.8° 2669:6, 7 og 9.

n2. I 1908 kom novellesamlingen Den lykkelige alder, i 1909 Fortællingen om Viga-Ljot og Vigdis og i 1910 diktsamlingen Ungdom.

n3. Nasjonalbiblioteket ble skilt ut fra Universitetsbiblioteket i Oslo i 1999. I det følgende brukes navnet Nasjonalbiblioteket også om tiden før delingen.

n4. Brevs. 342. Jf. også Krane (1970, 8).

n4a.Det er sitert fra flere av brevene i Anker (1946).

n5. Brevs. 348.

n6a. NB Privatarkiv 23:A. Transkripsjon ved Rebecca Boxler Ødegaard.

n6. Boken ble først utgitt på engelsk i USA under tittelen Return to the future (1942), og kom på norsk så sent som i 1949, men da med årstallet 1945 angitt på tittelbladet. Siste kapittel av boken ble imidlertid trykt i Samtiden i 1946. Jf. også Strøksnes (2020).

n7. Brevs. 664. Transkripsjon ved Rebecca Boxler Ødegaard. Se også Krane (1970, 71).

n8. Se Undset (1934), Ørjasæter (1993, 47) og Slapgard (2007, 42 og 55).

n9. Brevs. 348: Brev fra Sigrid Undset til Andreas Forsberg (Dea) 1898–1940.

n10. Ørjasæter (1993, 382ff.) siterer fra Andrea Forsbergs artikkel «En moderskärlekens lovsjungerska» i Husmodern nr. 6, 1923: «I min ägo har jag endast kvar femtio brev av Sigrid Undsets hand. Vart de andra tagit vägen, vet jag knappast, utom at jag brännt en del i enlighet med hennes önskan.». Se også Slapgard (2007, 9ff.) og Myrvang (2020).

n11. Jf. Krane (1970, 74ff.), Ørjasæter (1993, 199ff.) og Slapgard (2007, 266ff.).

n12. Ms.8 2669:2.

n13. Undset bruker uttrykket første gang i reisebrevet «Pariserbreve II. Utover takene» skrevet i 1910, trykt i Morgenbladet (nr. 483) 4. september 1910. Jf. også Undset (2004, 39ff.). Uttrykket er i dag kjent som et typisk Undset-begrep, både i definisjonen å skape seg et eget hjem for seg og sine hvor som helst man befinner seg, og å gjemme seg for omverdenen innenfor hjemmets fire vegger (jf. introduksjon til utstillingen Å hjemme seg – i Sigrid Undsets hus er det mange rom, Bjerkebæk/Lillehammer, 20. mai–27. oktober 2019, ved kurator Cecilie Skeide).

n14. Brevs. 171, 23. november 1912.

n15. Brevs. 171. Brevet er på 12 sider, påbegynt den 19. og avsluttet den 26. februar 1913.

n16. Brevs. 171, 20. (–24.) mars 1913.

n17. Foredraget ble holdt for husmorforeningen Hjemmenes Vel i Latinskolens festsal i Trondhjem 30. mars 1914 og i Studentersamfundet i Kristiania 25. april 1914. Det ble også trykt i Tidens Tegn 3. mai 1914.

n18. Influensaepidemi som i 1918–1920 rammet store deler av verden, også Norge.

n19. Essayet «Tre søstre» (1917) om Brontë-søstrene og novellesamlingene Splinten av troldspeilet (1917) og De kloge jomfruer (1918).

n20. Brevs. 171, 12. desember 1916.

n21. Brevs. 171. Brev påbegynt 6. og avsluttet 17. august 1917.

n22. Ms.8° 2669:5. Transkripsjon ved Rebecca Boxler Ødegaard. Jf. også Ørjasæter (1993, 151).

n23. Jf. Ms.8° 2669:6, 7 og 9.

n24. Undset (2019).

n25. Se nærmere om dette i Undset (2019), utgitt av Tone Modalsli.

n26. Jeg sender … T.T.] skrevet vertikalt i venstre marg

n27. Brevet er tidfestet «Torsdag aften», i tillegg er det påført «1.12.1911» med gråblyant, trolig av mottaker. 1. desember 1911 falt imidlertid på en fredag mens «Torsdag aften» tyder altså på kvelden før, den 30. november 1911.

n28. hvar] Undset mener nok «var».

n29. Brevet er trolig feildatert av Undset. Årstallet er rettet med rød blyant til (19)11, trolig av mottaker, men flere av de omtalte begivenheter fant først sted i 1912. Mer sannsynlig at riktig dato er 13. februar 1912 ut fra innholdet i brevet: Herman Bang døde 29. januar 1912, og premieren til det omtalte Gunnar Heiberg-stykke fant sted 8. februar 1912.

n30. Postkort adressert til: «Fru Nini Roll Anker, / Lillehaugen, / Asker – / Norvège».

n31. Påskrift nederst i Svarstads hånd: «Lad mig til «nyheden» tilføie min hjærteligste hilsen til Dem og Hr. Anker. / An. C. Svarstad»

n32. kalde] feil for «kaldes»?

n33. Aassen gaar … damer –?] skrevet vertikalt i venstre marg

n34. Postkort adressert til: «Fru Nini Roll Anker, / Lillehaugen, / Asker / p‹r.› Christiania / Norway.». Antatt datering er basert på poststempel på postkortet.

n35. Postkort adressert til: «Fru Nini Roll Anker / Lillehaugen, / pr. Christiania / Norvegia». På bildesiden av postkortet: «Firenze. Ex Convento di S. Appollonia – Ritratto di Farinata degli Uberti A. del Castagno.» (Andrea del Castagno (1419–1457), italiensk maler). Håndskrevet påskrift: «denne fyren sværmer jeg for!»

n36. Brevet er tidfestet «13de», i tillegg er det påført «– 5 – 13» med gråblyant, trolig av mottaker.

n37. Brevkort adressert til: «Fru Nini Roll Anker / Lillehaugen / Asker.». Kortet er tidfestet «Tirsdag», i tillegg er det påført «-13» med rød blyant, trolig av mottaker. Fullstendig datering er basert på poststempel på postkortet: «Kristiania 20.V.13» og på innholdet i brevet. Det er Undsets 31-årsdag.

n38. Brevet er tidfestet «Onsdag», i tillegg er det påført «1913» med rød blyant, trolig av mottaker. Antatt skrevet i juni 1913. Undset leide hus i Ski fra slutten av mai (se brev 31. mai 1913), men flyttet sannsynligvis ikke inn før i starten av juli (se brev 9. september 1913). Svarstad oppholdt seg fortsatt i Italia, og hans tilbakekomst er i brevet uavklart.

n39. viseham] feil for: vise ham

n40. Brevkort adressert «Fru Nini Roll Anker Asker p. Kr.ania».

n41. ‹…›] det ser ut som om det kan mangle tekst eller en side (?) her

n42. Det følgende er skrevet øverst på andre tekstside.

n43. Brevet er delvis feildatert av Undset, og «jan.?» er påført med gråblyant, trolig av mottaker. Januar stemmer overens med innholdet i brevet.

n44. 5-11-14] trolig feildatert, se note over

n45. Brevet er tidfestet «Søndag 14de.», i tillegg er det påført «14-4-14» med gråblyant, trolig av mottaker. 14. april 1914 falt imidlertid på en tirsdag, ikke en søndag. Antatt datering er derfor satt til søndag 19. april 1914.

n46. trolig feildatert, se note over

n47. «din» føyd til over linja med blyant

n48. og] feil for: os

n49. Brevet er udatert, men «mandag» og «[1916?]» er påført med gråblyant, trolig av mottaker. «Mandag» fremgår av innholdet. Noe av innholdet i brevet ellers kan også tyde på høsten 1918 da ekteparet Undset/Svarstad hadde fått beskjed om at de måtte finne seg ny bolig til våren 1919, men både Anker (1946, 36ff.) og Ragnhild Undset Wibergs besøk, samt Ragnhilds oversettelsesarbeid tyder på 1916, sannsynligvis før brevet fra 26. september 1916. Kanskje mandag 11. september? I Ankers dagbokinnførsel (Ms.8° 2669) fra 20. september 1916 nevnes det et dameselskap «for nogen dage siden» der bl.a. Undset, Hulda Garborg og Barbra Ring var til stede. I slutten av dette brevet takker Undset for en invitasjon som kan stemme overens med dette selskapet. Familien Undset Svarstad flyttet til Sinsen i løpet av våren 1916, men det var ikke før om høsten at de tok til seg Svarstads tre barn fra hans første ekteskap, først Ebba og Gunhild, så Trond, se brev fra 26. september 1916 (kilde: Ørjasæter 1993, 141).

n50. Brevet er tidfestet «torsdag», i tillegg er det påført «23.10.16» med gråblyant, trolig av mottaker. 23. oktober 1916 falt imidlertid på en mandag, ikke en torsdag, og innholdet i brevet tyder på at det er skrevet en god stund etter Undsets opphold hos Anker i midten av oktober. Undset kom hjem igjen søndag 22. oktober (se også noter i brev 26. september 1916). Antatt datering er derfor satt til torsdag 2. november 1916.

n51. Brevet er tidfestet «Tirsdag», i tillegg til er «13.12.16» påført med gråblyant, trolig av mottaker. «Tirsdag» tyder imidlertid på at brevet er skrevet dagen før, 12. desember 1916. Også Ankers dagbokinnførsel 13. desember 1916 tyder på at brevet er skrevet 12. desember, og at de muligens møttes samme kveld (kilde: Ms.8° 2669:4).

n52. Brevet er tidfestet «19de», i tillegg er følgende kommentarer med påført med gråblyant, trolig av mottaker: «-1/2-17?», «må være 1917, først på året. SF» og «5 barn!». Kommentarene er delvis rettet med rød blyant. Innholdet i brevet tyder på at det er skrevet i januar 1917.

n53. «Mai 1919 flyttet hun.» er påført med gråblyant, trolig av mottaker.

n54. hveran] feil for: hverandre

n55. for for] utilsiktet dobbelskriving?

n56. Brevet er tidfestet «mandag», i tillegg er det påført «22-10-18» med gråblyant, trolig av mottaker. «mandag» tyder imidlertid på at brevet er skrevet dagen før, 21. oktober 1918.

n57. Brevet er tidfestet «torsdag», i tillegg er det påført «31.10.18» med gråblyant.

n58. Brevet er tidfestet «søndag», i tillegg er det påført «nov.1918» med rød blyant, trolig av mottaker. Sannsynligvis skrevet i slutten av november, etter kuroppholdet. I forutgående brev, av 31. oktober, nevner Undset at hun har bestilt værelse hos Midtstuen Sanatorium fra den «12te», antatt november.

k1. Grete Tichauer] Margrete (Grete) Tichauer (1891–1938), tysk forfatter og oversetter. Gift i 1914 med forfatter Tryggve Andersen (1866–1920).

k2. Falkberget] Johan Falkberget (1879–1967), forfatter

k3. S.] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k4. T.T.] avisen Tidens Tegn (1910–1941)

k5. artikelen min] ikke identifisert, trolig ikke trykt

k6. Dr. R.T.] Rolf Thommessen (1879–1939), journalist, redaktør og politiker. Redaktør for Tidens Tegn 1917–1938.

k7. Sfingsen] Edle Hartmann Schjødt (1862–1946), journalist og forfatter. Brukte en rekke pseudonymer, bl.a. «Sfinx» (kilde: Lokalhistoriewiki).

k8. Vaterlandsdill] Refererer til Schjødts artikler i Tidens Tegn om livet i Vaterland, et område i Christiania (i dag Oslo sentrum), som utpå 1800-tallet fikk mer og mer karakter av slum. Schjødt skildrer et liv i «lediggang, drukkenskap, brutalitet» sitert i bl.a. i Vort Arbeide 28. juni 1911 (kilde: NB avissøk).

k9. aapent brev] trykt med tittel «Westend og Vaterland» 16. juli 1911 i Tidens Tegn (Lerberg 1993: appendix 4).

k10. Westend] West End (London), område for det meste innenfor City of Westminster

k11. Wessel] sannsynligvis Johan Herman Wessel (1742–1785), forfatter

k12. Verdens Gang] ukeblad, senere dagsavis utgitt i Kristiania (1868–1923)

k13. Damen med theen] ikke identifisert

k14. ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k15. fru Schrøder-Nielsen] Sigrid Schrøder-Nielsen (1873–1966), født Randers. Ifølge Ørjasæter (2000, 22) kalt Agga. Venninne av Anker.

k16. Rollo] navnet på en seilbåt

k17. ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør, konstruktør av kappseilingsbåter og seiler. Ankers ektemann.

k18. v. s.] ved siden

k19. lockouten] Storlockouten: Sommeren 1911 gjennomførte arbeidsgiverne en lockout der halvparten av arbeiderne i Arbeidsgiverforeningens bedrifter var utestengt fra arbeidet. Årsaken var streiken i bergverksindustrien på Røros 8. juni (kilde: Wikipedia).

k20. festsalen] I 1911 feiret Universitetet i Oslo 100 år, og Aulaen, universitetets nye festsal ble åpnet.

k21. S.] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k22. Helene Fagstad] (Astrid) Helene Fagstad, gift Frøisland (1885–1945), pianist

k23. min bok] Jenny (1911)

k24. artikelen] ikke identifisert, trolig ikke trykt

k25. Sfingsen] Edle Hartmann Schjødt (1862–1946), journalist og forfatter. Brukte en rekke pseudonymer, bl.a. «Sfinx» (kilde: Lokalhistoriewiki). Se også brev fra 5. juli 1911.

k26. Morgenbl.] avisen Morgenbladet

k27. T.T.] avisen Tidens Tegn (1910–1941)

k28. en viss en] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k29. f. t.] for tiden

k30. den svine boka] Jenny (1911)

k30a. S.] Antakeligvis Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Sigrid Undsets ektemann 1912–1924. Omtales som S. mange steder i brevene til Nini Roll Anker, se særlig i foregående brev fra 18.8.1911, der også knyttet til bl.a. Jenny (1911), jf. også Ørjasæter (1993, 117). Blindheim (1982, 51) tyder «S.» som forkortelse for Undsets søster Signe (Dorothea) Thomas (1887–1976), født Undset. Signe Thomas omtales imidlertid med fullt fornavn i brevene til Nini Roll Anker ser det ut til.

k31. et gammelt hjørneskap, Sheraton-arbeide] Thomas Sheraton (1751–1806), engelsk snekker og stilskapende møbelkunstner. I Skille (2003:62) opplyses det at «Den første større ting hun kjøpte, var et engelsk skap, et usedvanlig fint skap». Navnet Sheraton nevnes ikke, heller ikke av Ørjasæter (1993, 2011) eller Slapgard (2007).

k32. Anker] Johan Anker (1871–1940). Ankers ektemann.

k33. boken] Jenny (1911)

k34. Nygaards] forlaget Aschehoug & Co., ledet av William Nygaard d.e. (1865–1952)

k35. St Theodor Caspari] Carl Theodor Caspari (1853–1948), forfatter, litteraturkritiker og lærer ved Oslo katedralskole

k36. Sir William] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker

k37. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k38. Fru Anker] Nini Roll Anker

k39. Barbra Ring] Barbra Ring (1870–1955), forfatter og journalist

k40. Olaf Benneche] Olaf Benneche (1883–1931), forfatter

k41. Schnitler] Carl W. Schnitler (1879–1926), kunsthistoriker

k42. slægten fra 1814] Carl W. Schnitlers bok Slegten fra 1814. Studier over norsk embedsmandskultur i klassicismens tidsalder 1814–1840 (1911)

k43. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k44. hans mor] Maren Gudbrandsdatter Svarstad (1838–1926), født Gomnæs.

k45. «Liv»] Liv (1911), roman av Johan Bojer (1872–1959)

k46. Ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k47. Nygaard] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker

k48. privatim] (lat.) privat, hemmelig, under fire øyne (kilde: NAOB)

k49. kerberusser] eg. Kerberos (gresk mytologi): et uhyre; sønn av Tyfon og Ekhidna, oftest trehodet, slangehåret hund som vokter inngangen til underverdenen (Hades) (kilde: SNL)

k50. CJH] Carl Joachim Hambro (1885–1964), pressemann og politiker

k51. Theodor Caspari] Carl Theodor Caspari (1853–1948), forfatter, litteraturkritiker og lærer ved Oslo katedralskole

k52. Kr. Elster] Kristian Elster d.y. (1881–1947), forfatter, jurist og litteraturhistoriker

k53. zahrtgefühlen] (ty.) følsomhet

k54. T.T.] avisen Tidens Tegn (1910–1941)

k55. Vigeland] Gustav Vigeland (1869–1943), billedhugger. Ekteparet Anker var venner og støttespillere av Vigeland, ikke minst for hans planer om anlegget i Frognerparken (kilde: Ørjasæter 2000, 155ff.).

k56. det du skrev i Morgenbladet iaftes] refererer til Ankers kronikk «Lad os skynde os» i Morgenbladet 4.12.1911 (kilde: NB avissøk) om billedhuggeren Ingebrikt Viks (1867–1927) utkast til Eidsvollmonumentet (Eidsvollsøylen) foran Stortinget. Hans utkast ble avslått etter tre års arbeid med det. Eidsvollmonumentet ble først i 1992 realisert, på privat initiativ, på Elveseter i Bøverdalen i Oppland. Da under navnet Sagasøylen, etter billedhugger Wilhelm Robert Rasmussens (1879–1965) utkast (kilde: Dagsavisen 7.8.2017 / NB avissøk).

k57. huset i Rosenkranzgaten] huset Kunstnerforbundet, Norges eldste privateide galleri, opprinnelig holdt til i. Kunstnerforbundet startet opp 11. desember 1910, da i Rosenkranzgaten 13 b (se bl.a. juleutstillingsannonse i Morgenbladet 17.12.1910 / NB avissøk). Siden 1917 har det holdt til i en bygård i Kjeld Stubs gate 3, bak Rådhuset i Oslo.

k58. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k59. Hans mor] Maren Gudbrandsdatter Svarstad (1838–1926), født Gomnæs.

k60. Chr.a.] Christiania

k61. boken] Lil-Anna og de andre (1906)

k62. Benedicte] Benedicte Stendal (1911)

k63. Bang] Herman Bang (1857–1912), dansk forfatter. Bang døde 29. januar 1912.

k64. min mor] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k65. Heibergs stykke] Gunnar Heiberg (1857–1929), forfatter, teaterkritiker og -sjef. Dramaet Jeg vil værge mit land (1912) ble oppført på Nationaltheatret 8. februar 1912 (kilde: Sceneweb). Stykket inneholder et kamuflert angrep på tidligere statsminister Christian Michelsen (se note nedenfor) og utløste debatter i pressen (kilde: SNL).

k66. Frihet … for Thor] sitat fra den danske presten og forfatteren Nikolai Frederik Severin Grundtvig (1783–1872) i Nordens mytologi, eller Sindbilled-Sprog (1832) XI: «Ytringsfriheten må omfatte alle oppfatninger, ikke bare de anerkjente» (sitert etter NAOB).

k67. Michelsen] Christian Michelsen (1857–1925), politiker. Statsminister i Norge fra 11. mars 1905–23. oktober 1907.

k68. Hamsun] Knut Hamsun (1859–1952), forfatter. Utga romanen Den sidste Glæde i 1912.

k69. vi blev gift] Undset giftet seg med kunstmaleren Anders Castus Svarstad (1869–1943) lørdag 29. juni 1912 i Antwerpen.

k70. Ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k71. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k72. mit bryllup] Undset giftet seg med kunstmaleren Anders Castus Svarstad (1869–1943) lørdag 29. juni 1912 i Antwerpen.

k73. Signe] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med filologen Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944).

k74. Her] Hammersmith, The Grove nr. 64.

k75. salvationister] medlemmer av The Salvation Army (TSA), kristen bevegelse grunnlagt i London i 1865

k76. sh.] forkortelse for shilling. Britisk myntenhet inntil 1971, = 1/20 pund sterling = 12 pence (kilde: SNL).

k77. mrs. Tanner] J. Tanner. Fornavnet er ikke identifisert, men et brev datert 19.1.1913 fra samme person til «fru Svarstad» (Sigrid Undset) ser ut til å være signert med «J. Tanner», se Ms.fol. 4783:A.

k78. hupstairs … 'ead] (eng. dial.) løper opp og ned trappene, hodet fullt av ting å tenke på

k79. mine fattige folk] novellesamlingen Fattige skjæbner (1912)

k80. Webster] John Webster (ca. 1580–ca. 1632), engelsk dramatiker

k81. Ford] Ford Madox Ford (1873–1939), engelsk forfatter, kritiker og forlegger

k82. Massinger] Philip Massinger (1583–1640), engelsk dramatiker

k83. Marlowe] Christopher Marlowe (1564–1593), engelsk dramatiker, lyriker og oversetter

k84. smaa sypikers og halvgamle kontordamers færden og «liv»] referanse til figurene i Fattige skjæbner (1912)

k85. søstrene Brontës digte] Charlotte (1816–1855), Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849), engelske forfattere. Utgav diktsamlingen Poems by Currer, Ellis, and Acton Bell i 1846.

k86. Shelley] Percy Bysshe Shelley (1792–1822), engelsk lyriker

k87. Severns portræt av Keats] Joseph Severn (1793–1879), engelsk portrettmaler, mest kjent for sitt maleri fra 1821 av den dødssyke engelske poeten John Keats (1759–1821).

k88. Piazza di Spagna] torg ved foten av Spansketrappen i Roma.

k89. Rosetti] Dante Gabriel Rosetti (1828–1882), engelsk kunstmaler, illustratør og forfatter

k90. Egges] Peter Egge (1869–1959), forfatter, og Anna Egge (1869–1964), født Svensen

k91. Regine Norman] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k92. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k93. juleheftet] Julehelg. Forfatterforeningens julehefte (1912–1959). I 1912 bestod redaksjonsrådet av Nini Roll Anker, Johan Bojer, Anders Krogvig, Haakon Nyhuus og Jens Thiis. Undset hadde bidrag allerede i heftets første årgang, 1912.

k94. fru Nissen] Fernanda Nissen (1862–1920), kvinnesakspionér, litteraturkritiker og politiker

k95. Krogh] Christian Krohg (1852–1925), kunstmaler, forfatter og journalist

k96. Keats] John Keats (1759–1821), engelsk lyriker

k97. en eller anden utgave av Brontëerne] Charlotte (1816–1855), Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849), engelske forfattere. Utgav diktsamlingen Poems by Currer, Ellis, and Acton Bell i 1846.

k98. Krokvik] sannsynligvis Anders Krogvik (1880–1924), bibliotekar, litteraturkritiker og forlagskonsulent, knyttet til Aschehoug forlag

k99. A.] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k100. Kroghgs] sannsynligvis Christian Krohg (1852–1925), kunstmaler, forfatter og journalist. Se brev 29. juli 1912.

k101. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k102. Peter Egges] Peter Egge (1869–1959), forfatter, og Anna Egge (1869–1964), født Svensen

k103. Shaw] George Bernard Shaw (1856–1950), irsk dramatiker

k104. Kingsway Theater] teater i London som åpnet i 1882 under navnet Novelty Theatre. Kalt Great Queen Street Theatre fra 1900 til 1907 og Kingsway Theatre fra 1907 til stengingen i 1941. Henrik Ibsens A Doll's House (Et dukkehjem) hadde London-premieren sin ved Novelty Theatre i 1889.

k105. Winters Tale] The Winter's Tale (1611), dramakomedie av William Shakespeare (1564–1616)

k106. Lilla Mc. Carthy] Lillah McCarthy (1875–1960), engelsk skuespiller og teatersjef. A Winter's Tale hadde premiere med McCarthy som Hermione ved Savoy Theatre i London 21. september 1912.

k107. manuskriptet mit] novellesamlingen Fattige skjæbner som kom ut i 1912

k108. Sædelighetsballet] novelle trykt med tittel «Om sedelighetsballet» i Fattige skjæbner (1912)

k109. du ikke skal ut med noget iaar] Ankers De vaabenløse kom imidlertid i 1912

k110. Anna Haug] ikke identifisert

k111. Marna Birch Reichewald Aars, f. Aaal og nu gift Barricellis mesterværk] Marna (Birch-Reichenwald) Aars (1873–1949), født Aall, forfatter og kvinnesaksaktivist. Egentlig Maren Anna Nilsine. Gift med filosof Kristian Birch-Reichenwald Aars (1868–1917) fra 1895–1910. Giftet seg i 1910 med professor i malerkunst Maurizio Baricelli (1875–1931). Sannsynligvis refererer Undset til Løgn (1907).

k112. Ditlef] ikke identifisert

k113. Nygaard] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker

k114. Krags] trolig Vilhelm Krag (1871–1933), forfatter og journalist

k115. diningroom] (eng.) spisestue

k116. værtinde] Mrs. J. Tanner, se brev 29. juli 1912

k117. Webster] John Webster (ca. 1580–ca. 1632), engelsk dramatiker

k118. White devil] The White Devil, tragedie, uroppført i 1612

k119. Duchess of Malfy] The Duchess of Malfi, tragedie, uroppført enten 1613 eller 1614

k120. Otways Venice preserved] Venice preserv'd, tragedie, uroppført i 1682, av Thomas Otway (1652–1685), engelsk dramatiker

k121. Bronteerne] Charlotte (1816–1855), Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849), engelske forfattere

k122. Wuthering Heights] utgitt i 1847

k123. deres digte] Poems by Currer, Ellis, and Acton Bell (1846)

k124. maalforfattere] forfattere som skriver på landsmål (nynorsk)

k125. foreningen] Den norske Forfatterforening, grunnlagt i 1893

k126. Tidens Tegn] Tidens Tegn (1910–1941), avis.

k127. «Bondefangersken Nini»] «Bondefangersken Nini eller Kjærlighed og Forbrydelse, Drama i 2 Akter, 50 Afdelinger, skrevet for Kinematografer af Sarah Berhardts Søn» (kilde: Kongsberg Dagblad 9. desember 1912). Sarah Bernhardt (1844–1923), fransk skuespiller. Hennes sønn, Maurice Bernhardt (1864–1928), var dramaturg og teatersjef. Stykket Nini l'assommeur hadde premiere 15. januar 1902 ved Théâtre de la Porte Saint-Martin i Paris (kilde: BnF).

k128. Arnulf Øverlands utstilling?] Arnulf Øverland (1889–1968), forfatter. Debuterte som maler på Statens høstutstilling samme år som han ga ut sin første diktsamling 1911, Den ensomme fest. I 1912 kom De hundrede violiner.

k129. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k130. Armfeldt] Carl Gustaf Armfeldt (1666–1736), svensk militær, general og friherre

k131. hans soldater, som frøs ihjel] kjent som Karolinernes dødsmarsj: Svensk tilbaketog under den Store nordiske krig (1700–1721), over Tydalsfjellene i januar 1719. Karolinernes (soldatene til den svenske kongen Karl XII) retrett endte med tragedie. Av omkring 6000 soldater døde nesten to tredjedeler i en voldsom storm, og mange av de overlevende hadde sterke forfrysninger (kilde: Lokalhistoriewiki).

k132. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k133. Tidens Tegn] Tidens Tegn (1910–1941), avis

k134. mrs. Tanner] J. Tanner, den engelske vertinnen i Hammersmith, The Grove nr. 64

k135. «lovely violets – penny a bunch lady»] (eng.) vakre fioler – en penny per bukett, frue/madam. Penny: engelsk mynt og myntenhet.

k136. penny each madam] (eng.) en penny per stykk, frue/madam.

k137. Lyric] Lyric Theatre, et West End-teater i London, åpnet i 1888, som i utgangspunktet satset mye på scenemusikaler.

k138. The Pride of the Prairie] antatt scenemusikal basert på sangen «The Pride of the Prairie» (1907) komponert av amerikaneren George Botsford (1874–1949), tekst ved Henry J. Breen (uidentifisert leveår), sannsynligvis oppført på Lyric Theatre.

k139. Winters Tale paa Savoy Theatre] The Winter's Tale (1611), dramakomedie av William Shakespeare (1564–1616), hadde premiere ved Savoy Theatre i London 21. september 1912.

k140. Granville Barkers] Harley Granville-Barker (1877–1946), engelsk skuespiller, dramatiker og regissør, gift 1906–1918 med Lillah McCarthy (1875–1960), engelsk skuespiller og teatersjef

k141. post-impressionismen] opprinnelig betegnelse for fauvismen, men ble senere fellesbetegnelse for de forskjellige retninger som utviklet seg innen fransk kunst i 1880- og 1890-årene etter impresjonismen: symbolisme, syntetisme, cloisonnisme, Pont-Aven-gruppen, Les Nabis. Bl.a. Paul Cézanne, Henri Rousseau, Paul Gaugin, Vincent van Gogh (kilde: SNL)

k142. Matisse] Henri Matisse (1869–1954), fransk kunstmaler. Ledende innenfor kunstretningen fauvisme (fra fransk fauve: branngult eller rødlig brunt), den franske formen for ekspresjonisme som ble dyrket av en krets kunstmalere omkring Matisse i det første tiåret av 1900-tallet.

k143. Picazzo] Pablo Picasso (1881–1973), spansk kunstner. Utviklet nye kunst-ismer, i perioden 1909–1911 utviklet han den analytiske kubismen, senere syntetiske kubismen (1912–1914) der «kombinasjonen er bygd fritt opp av abstrakte, gjerne konstruktivt forenklede virkelighetselementer» (kilde: SNL).

k144. Cezanne] Paul Cézanne (1839–1906), fransk kunstmaler, inspirator for kubismen, se fotnote ved «Picazzo» over

k145. en løve] trolig feil for «en jaguar». Et kjent maleri av Rousseau fra 1910 viser den beskrevne scenen med en jaguar istedenfor en løve.

k146. Rousseau] Henri Rousseau (1844–1910), fransk kunstmaler og post-impresjonist med en naivistisk eller primitivistisk malermåte

k147. Shakespere] William Shakespeare (1564–1616), engelsk lyriker og dramatiker

k148. Florizel og Perdita] protagonister i Shakespeares The Winter's Tale

k149. secessionistisk] fra lat. secedere, rive seg løs, avsondre seg, trekke seg tilbake. Innen kunsthistorie er secession en betegnelse for grupper av spesielt tyske og østerrikske kunstnere som brøt med de anerkjente akademiske kunstinstitusjonene (kilde: Wikipedia).

k150. akhantusblader] akantusfamilien er en plantefamilie med ca. 2600 arter, mest i India og Sør-Amerika (kilde: SNL)

k151. liberty silke] silkesateng fra Liberty of London/Liberty & Co., grunnlagt av den engelske kjøpmannen Arthur Lasenby Liberty (1843–1917) i 1875

k152. jugendstil] tysk variant av art nouveau, navnet kommer fra tidsskriftet Die Jugend (ungdommen) (1896–1940). «Grunnkonseptet for både jugendstil og art nouveau var å skape billedkunst, design og arkitektur basert på naturlige former hvor bruken av kurvede linjer var et utpreget kjennetegn». Storhetstid frem til ca. 1905 (kilde: SNL).

k153. Jens Wang] Jens Wang (1859–1926), kunstmaler og teatermaler

k154. G.H.] trolig Gunnar Heiberg (1857–1929), forfatter, teaterkritiker og teatersjef. Heiberg hadde bl.a. anbefalt Undsets første roman, Fru Marta Oulie (1907), til Aschehoug forlag.

k155. alle som hører til en viss periode] antakelig refererer Undset til bohembevegelsen kalt «Kristianiabohemen», en litterær retning i Norge i 1880-årene og utpreget bybevegelse. Bevegelsen har fått sitt navn etter Hans Jægers roman Fra Kristiania-bohêmen (1885). Både Gunnar Heiberg og Sigurd Bødtker (se neste note) var del av bevegelsen.

k156. S.B.] antakeligvis Sigurd Bødtker (1866–1928), forfatter og teaterkritiker

k157. din bok] De vaabenløse (1912)

k158. Regine Normanns] Regine Normann (1867–1939), forfatter, ga ut romanen Dengang i 1912

k159. Nygaards] forlaget Aschehoug & Co., ledet av William Nygaard d.e. (1865–1952)

k160. Regent st.] Regent street i London, både Liberty & Co. og Irish Linen Manufactures holdt til i gaten i 1912

k161. Min bok] Fattige skjæbner (1912), novellesamling

k162. frk Smith-Tellefsen] hovedpersonen i novellen «Frøken Smith-Tellefsen» i Fattige skjæbner (1912)

k163. et stort billede fra Themsen med fabrikker og prammer og røk og damp] Ved Themsen/Fabrikker ved Themsen (1912, Rasmus Meyers Samlinger, Bergen)

k164. Portrætet av mig i sort silke] Et kjent portrett som Svarstad malte av Undset viser henne med en stor hvit blondekrave over en mørk kjole. Den dateres hos Lerberg (2019, 83 og 85) til 1912 (se også Slapgard 2007, 141).

k165. ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann

k166. vi] Undset og mannen Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. De var gift 1912–1924.

k167. boken din] novellesamlingen De vaabenløse (1912)

k168. Maren Sverdrup] Maren Sverdrup (1865–1911), kunstmaler

k169. Mademoiselle Thalie … Eva … Hattefjæren … frk. Danell] figurer i hver sin novelle i De vaabenløse

k170. Mr. Kittelsen] Bernthinius Kittelsen (også oppført som Kittilsen) (1868–1926), journalist, bl.a. Aftenpostens korrespondent i London

k171. aftenpustets] Aftenposten, dagsavis i Oslo, grunnlagt 1860.

k172. Peter Egge og hans frue] Peter Egge (1869–1959), forfatter, og Anna Egge (1869–1964), født Svensen

k173. disgusting] (eng.) motbydelig

k174. Kittelsens] Nils Berthinius og Aslaug (Backe) Kittelsen (1883–1969), født Backe, journalist, korrespondent i London for Morgenposten (dagsavis i Oslo 1861–1971) og medstifter av P.E.N.-klubben

k175. en venninde] ikke identifisert

k176. Møller] Georg Jens Juul Møller (1869–1947), opprinnelig dansk, disponent i Aschehoug & Co.

k177. spadd i samme haven] refererer til de tematiske parallellene mellom Undsets novellesamling Fattige skjæbner (1912) og Ankers De vaabenløse (1912)

k178. «familjen paa Giljes»] Familjen paa Gilje. Et Interieur fra Firtiaarane (1883), roman av Jonas Lie (1833–1908)

k179. Inger Johanne] figur i Familjen paa Gilje

k180. Perkins Gilman] Charlotte Perkins Gilman (1860–1935), amerikansk sosiolog, forfatter og tidlig feminist. I 1912 kom f.eks. Man-Made World (1911) i norsk oversettelse med tittel Verden som manden har indrettet den.

k181. Elin Wägner «De fire paa hybelen»] Elin Wägner (1882–1949), svensk forfatter, journalist og feminist. De fire paa hybelen (orig. Nortullsligan) kom i 1908.

k182. Antonette Aas: «Vor lod og del»] Antonette Elise Aas (1877–1946), født Rasmussen, lektor. Vor lod og del ble utgitt i 1912.

k183. min egen] novellesamlingen Fattige skjæbner (1912)

k184. Nygaard] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker

k185. d'hrr] herrene

k186. Scott] Gabriel Scott (1874–1958), forfatter, ga ut diktsamlingen Sverdliljer i 1912

k187. Øverland] Arnulf Øverland (1889–1968), forfatter, ga ut diktsamlingen De hundrede violiner i 1912

k188. Hjort Schøyen] antakelig Rolf Hiorth-Schøyen (1887–1932), forfatter og teateranmelder

k189. Wilde] Oscar Wilde (1854–1900), irsk forfatter og dramatiker

k190. Hamsun] Knut Hamsun (1859–1952), forfatter

k191. Krog] Helge Krog (1889–1962), forfatter

k192. Wildenweys] Herman Wildenvey (1885–1959), forfatter

k193. hans sidste bok] Rolf Hiort-Schøyen ga ut romanen Had i 1911 og diktsamlingen For din skyld samt skuespillet Bryllupsmarschen i 1912. Hun refererer sannsynligvis til diktsamlingen.

k194. s.k.] såkalte

k195. somebody] (eng.) noen

k196. Sædelighetsballet] novellen «Omkring sedelighetsballet» i Fattige skjæbner (1912)

k197. Carl Nærup] Carl Nærup (1864–1931), litteraturkritiker, bl.a. i Verdens Gang og Tidens Tegn

k198. Kri. Haug] Kristian Haug (1862–1953), kunstmaler og -kritiker

k199. A] Anders

k200. Bjarne Eide] Bjarne Eide (1869–1929), lege og skribent. Begynte i 1903 som korrespondent fra kunstnerkretsen i Paris for Aftenposten, og senere for Tidens Tegn (kilde: eMunch).

k201. Oda] Oda Krohg (1860–1935), født Lasson, kunstmaler

k202. Aanrud] Hans Aanrud (1863–1953), forfatter

k203. S.B.] trolig Sigurd Bødtker (1866–1928), forfatter og teaterkritiker

k204. Chr Krogh] Christian Krohg (1852–1925), kunstmaler, forfatter og journalist, gift med Oda Krohg

k205. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k206. absentere] (fra lat. absentia: fravær) fjerne seg, rømme

k207. vi] Undset og mannen Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. De var gift 1912–1924.

k208. 2. oplag] Ankers novellesamling De vaabenløse kom i første og andre opplag i 1912 hos Aschehoug & Co.

k209. Nygaard] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker.

k210. Here we are again] (eng.) her er vi igjen

k211. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k212. signora Lehmann] ifølge Ørjasæter (1993, 30) «signora Lehmann-Lucronesi», ikke videre identifisert

k213. Orvieto] by i Italia, region Umbria. 100 km nord for Roma.

k214. figurino] (it.) skisse, figur

k215. Jenny] roman, utgitt 1911

k216. Hammersmith] området i London der Undset og Svarstad bodde fra juli til desember 1912 før de reiste videre via Paris, Milano og Firenze til Roma, se brev fra perioden.

k217. Brera] del av det historiske sentrum i Milano, med bl.a. Brera Pinacoteca-galleriet

k218. Pietá av Bellini] Giovanni Bellini (1430–1516), italiensk kunstmaler. Pietà (ca. 1469) er utstilt i Brera Pinacoteca.

k219. Pincio] Monte Pincio, en av Romas høyder og en historisk promenade med hager, utsikt over byen og byster av fremstående personer

k220. latteriat i Borghesehaven] Latteria: (it.) butikk, liten kafé som selger melkeprodukter. Rundt Villa Borghese befinner det seg en storslått park og hage.

k221. Kitti] Christiane (Kitty) Kamstrup (1862–1953)

k222. Regine Normanns bok] Regine Normann (1867–1939), forfatter, ga ut romanen Dengang i 1912

k223. N.s] Nygaards, dvs. forlaget Aschehoug & Co

k224. Christensens] antakelig mener hun Hjalmar Christensen (1869–1925), forfatter. Han ga ut romanen Brødrene i 1912.

k225. Barbra] Barbra Ring (1870–1955), forfatter

k226. Matti Aikio] Matti Aikio (1872–1929), forfatter og journalist. Han hadde i 1912 flere artikler i julehefter og i avisen Tidens Tegn som i 1914 ble gitt ut i samlingen Polarlandsbreve og andre.

k227. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann

k228. en nyfødt unge] Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940), født 24. januar 1913 i Roma

k229. ‹grutt›] antatt betydning: grumsete

k230. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k231. tramontanaen] Tramontane (tramuntana/tramontana): klassisk navn på en nordlig vind i middelhavslandene. Fra it. tramontana (lat. transmontanus), «bortenfor fjellene», eller «på andre siden av fjellene», viser til Alpene i Nord-Italia (kilde: Wikipedia).

k232. pusen] sønnen Anders

k233. slut] sludd

k234. ‹permer›] antatt betydning: plasker, pøser, slår

k235. all right] (eng.) i orden

k236. en halvtysk jormor] ikke identifisert

k237. Nestlis barnemel] Nestlés barnemel, også kalt barnegrøt. Nestlé er et sveitsisk multinasjonalt selskap grunnlagt i 1866 i Vevey, Sveits, av tysk-sveitsiske Henri Nestlé (eg. Heinrich Nestle) (1814–1890), industrimann og oppfinner.

k238. en svensk kunsthistoriker] ikke identifisert

k239. en barnelæge] ikke identifisert

k240. Pierina] ikke identifisert

k241. come e'cattiva la mamma] (it.) hvor dårlig mamma er

k242. povero cicchetto] (it.) dårlig/stakkars knert

k243. Bjørnsons brever] Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), forfatter. Hun mener antakeligvis Gro-tid I og II. Brev fra årene 1857–1870 som ble utgitt av Halvdan Koht i 1912.

k244. Leopold Meyer: Den første Barnepleie] Den første Barnepleje, populært fremstillet (1891) av Leopold Meyer (1852–1918), dansk lege

k245. Mrs. Beeton: All about Cookery] Isabel Beeton (1836–1865), engelsk journalist, redaktør og forfatter. The Dictionary of Every-Day-Cookery kom i 1865, senere kjent som Mrs Beeton's All About Cookery.

k246. Antonia d'Isola: The Italian Kitchen] Antonia Isola er pseudonymet til amerikanske Mabel Earl McGinnis (født 1876) som ga ut Simple Italian Cookery i 1912.

k247. den ældste bukken bruse] De tre bukkene Bruse, som skulde gaae til Sæters og gjøre sig fede er et norsk folkeeventyr som Peter Christen Asbjørnsen (1812–1885) fikk høre fortalt av Anders Lysgaard fra Svennes Gård i Biri i 1842. Første gang utgitt i tredje hefte av Asbjørnsen og Moes Norske folkeeventyr (1843) (kilde: Wikipedia).

k248. Forfatterforening] Den norske Forfatterforening, grunnlagt i 1893. Undset var leder i foreningen fra 1936–1940.

k249. Vor kollega Ansteinson med frue] ikke entydig identifisert. Mulig hun mener Ove Arthur Ansteinsson (1884–1942), journalist og forfatter, og Eli Hoff Ansteinsson (1893–1978), født Svensen, skuespiller og teaterhistoriker? De giftet seg imidlertid først i 1928. Broren er kunstneren Paul Ansteinsson (1885–1939)), gift i 1920 med Gerda Ansteinsson (1893–1951), født Broch, lærer. Usikkert om noen av dem oppholdt seg i Roma i februar 1913. Enda en bror er bibliotekar John Ansteinsson (1893–1961) som i 1926 giftet seg med Nina Ansteinsson (1901–1940), født Hirsch Weidemann. John Ansteinsson var med på å sørge for at Undsets boksamling i 1941 unngikk tysk konfiskering (kilde: Skille 2003, 252ff.).

k250. Via delle Orsoline] Under sitt første opphold i Roma (1909–1910) flyttet Undset fra Via Frattina til Via delle Orsoline 31, til et «billigere sted, mer primitivt også […] en stille blindgate, en liten avkrok mellom Corsoen, Via Condotti og Piazza Popolo» (kilde: Ørjasæter 1996, 37).

k251. fru Fischer] Magnella Kirstine Djørup Fischer (1874–1944?), født Arentz i Tromsø, gift med Egil Fischer (1878–1963), dansk arkitekt og kunstmaler (kilde: Dansk biografisk leksikon).

k252. fru Lehmann] ifølge Ørjasæter (1993, 119) «signora Lehmann-Lucronesi», ikke videre identifisert

k253. nein diese Buben – was sind die schrecklich – ich werde wahnsinnig] (ty.) Nei, disse guttene – hva er de fryktelige – jeg blir gal

k254. Heiberg] Gunnar Heiberg (1857–1929), forfatter, teaterkritiker og -sjef

k255. en notisbok] trolig ikke bevart

k256. et foredrag] Undset holdt foredraget «Hædre din fader og din moder» for husmorforeningen Hjemmenes Vel i Latinskolens festsal i Trondhjem 30. mars 1914 og i Studentersamfundet i Kristiania 25. april 1914. Det ble også trykket i avisen Tidens Tegn 3. mai 1914.

k257. Hammersmith] området i London der Undset og Svarstad bodde fra juli til desember 1912 før de reiste videre via Paris, Milano og Firenze til Roma, se brev fra perioden

k258. Det fjerde bud] «Hedre din far og din mor, så dine dager må bli mange i det land Herren din Gud gir dig» (her sitert fra Bibelen, utgave Oslo 1939, Det gamle testamente, Andre Mosebok, kap. 20). De ti bud, eller dekalogen, er en liste over korte religiøse og moralske leveregler.

k259. Scotts] Robert Falcon Scott (1868–1912), britisk marineoffiser og polarforsker. Omkom i 1912 under den såkalte Terra Nova-ekspedisjonen (1910–1913) i kappløpet om Sydpolen. Også fire av hans ledsagere omkom.

k260. en ven] ikke identifisert

k261. Trygve Andersen] Tryggve Andersen (1866–1920), forfatter

k262. Regine Normann] Regine Normann (1867–1939), forfatter. Gift med Tryggve Andersen fra 1906 til 1913.

k263. en tysk oversætterinde] Margrete (Grete) Tichauer (1891–1938). Giftet seg med Tryggve Andersen i 1914.

k264. et barn] Ursula («Poppi») Elsbeth Monsen, født Tichauer Krogvig (1914–2003), journalist.

k265. ‹rommeste›] antatt betydning: rommelig (som i uttrykket i romste laget = nesten for vid (kilde: NAOB))

k266. Nils Kiærs] Nils Kjær (1870–1924), forfatter, essayist og litteraturkritiker

k267. Kiærs] Nils og Margrete Kjær (1872–1956), født Fredrikke Margrethe Dons, kalt «Maggen», lærer, forfatter og oversetter

k268. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k269. Det skal være om maal] viser sannsynligvis til målsaken, den politiske striden for nynorsk skriftmål og norske dialekter

k270. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k271. ungen] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940), født 24. januar 1913 i Roma.

k272. min mor] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k273. min fars søstre] Halma (Christense) Undset (1860–1946), folkeskolelærer, og Kirstine Halvora «Kirsa» Gyth (1864–1946), født Undset, søstrene til Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog. Kirsa giftet seg med broren til Sigrid Undsets mor, grosserer Wilhelm Adolf Leopold Gyth (1860–1929).

k274. pusen] sønnen Anders

k275. cacca] (it.) bæsj

k276. dr. Pagliori] italiensk lege, ikke videre identifisert

k277. balia] (it.) barnepike

k278. Pincio] Monte Pincio, en av Romas høyder og en historisk promenade med hager, utsikt over byen og byster av fremstående personer

k279. kampanja-kuene] fra it. campagna: sletteland

k280. pupoer og pupaer] (it.) pupo: guttebaby; pupa: jentebaby

k281. camposanton] (it.) Campo santo: kirkegård

k282. lavandajane] (it.) vaskekone. Fra lat. lavare: vaske/lavanda, lavendel. Lavendelblomsten fikk visst navnet sitt fordi den ble brukt i vaskevannet.

k283. rosticceria] (it.) egentlig en butikk der det selges stekt mat

k284. Kielland] Alexander L. Kielland (1849–1906), forfatter

k285. oftedølerne] kommer fra etternavnet Oftedal, etter presten og politikeren Lars Oftedal (1838–1900) (kilde: NAOB).

k286. Sven Aarrestad] Sven Aarrestad (1850–1942), avholdsmann og Venstre-politiker, landbruksminister i Norge 1906–1908

k287. Borregaardsaken] Borregaard var opprinnelig en kongsgård og senere herregård som i 1889 ble kjøpt av engelske The Kellner Partington Paper Pulp Co. Ltd. Overtatt av norske eiere i 1918. Frem til andre verdenskrig var Borregaards hovedprodukter cellulose og papir, siden ble produksjonen utvidet til forskjellige kjemiske produkter (kilde: Borregaard.no). Et avisoppslag i bl.a. Landmandsposten fra 6. januar 1908 melder under spalten «Rygterne» om fortrolig handelsvirksomhet mellom Staten og Borregaard når det gjelder «brændevinsret imod Konsession paa Eiendomshandler» der Sven Aarrestad er involvert (kilde: NB avissøk).

k288. hans kvindtimmer med medhekserne] referanse til den såkalte Aarrestad-saken, et personlig angrep på Aarrestads privatliv satt i gang av avisen Verdens Gang i november 1912, angivelig ved redaktør Mons Mønsson Mjelde (1862–1924) og forfatter Hjalmar Christensen (1869–1925) i spissen. Blant anklager var et påstått forhold mellom Aarrestad og avholdsforkjemperen Elisabeth Edland (1869–1901). Aarrestads tidligere kone Ingeborg Marie Aarrestad (1852–1925), født Time, ble mistenkt for å være involvert i saken. Ekteskapet deres ble oppløst i 1904, før Aarrestad ble minister. Saken endte i retten («Aarrestad mot 'V.G.'»), og det ble også anlagt sak mot Vestlandske Tidende (1832–1973), se f.eks. omtale i Fremtiden 18. mars 1913 (kilde: NB avissøk). Sven Aarrestad ga i 1920 ut boken Elisabeth Edland. Et liv i det godes tjeneste.

k289. Sam. Jonson] Samuel Johnson (1861–1928), høyesterettsadvokat

k290. Dr. Hjalmar Christensen] Hjalmar Christensen (1869–1925), forfatter

k291. Mjelde] Mons Mønsson Mjelde (1862–1924), redaktør

k292. fru Abrahamsens] Augusta Abrahamsen (1861–1959), født Maren Augusta Deodata Falkenberg, forfatter, politiker, kvinnesakskvinne og aktiv innen avholdsbevegelsen, gift med politiker, jurist og sjømann Lars Abrahamsen (1855–1921)

k293. fru Aa.] Ingeborg Marie Aarrestad (1852–1925), født Time

k294. fru Abrahamsens brev til fru Aa. … trængte] refererer til et visittkort datert 9. februar 1900 fra «fru statsraad Abrahamsen til fru Aarrestad», gjengitt bl.a. i Morgenbladet, 14. mars 1913 (kilde: NB avissøk)

k295. frk. E.s] Elisabeth Edland (1869–1901), avholdsforkjemper

k296. totalist] totalavhold-tilhenger. Går tilbake til Nordens eldste eksisterende avholdsorganisasjon stiftet i Stavanger i 1859 under navnet Det Norske Totalavholdsselskap (siden 2015: DNT – Edru Livsstil) med kvekeren Asbjørn Kloster (1823–1876) som ledende personlighet. Selskapet har spilt en betydelig kulturpolitisk rolle i Norges nyere historie (kilde: SNL).

k297. Trygve Andersens sidste bedrift –.] Tryggve Andersen (1866–1920), forfatter. Var fra 1906 til 1913 gift med forfatteren Regine Normann (1867–1939) og giftet seg i 1914 med tyske Margrete (Grete) Tichauer (1891–1938). Se foregående brev.

k298. Elster] Kristian Elster d.y. (1881–1947), forfatter, litteraturkritiker og teateranmelder

k299. hans sidste bok] Elster ga ut boken Mester, siste del av en trilogi (I lære, Landeveien, Mester) i 1913

k300. s.k..] såkalte

k301. vaterlands lassaroner] Vaterland: Område i Christiania (i dag Oslo sentrum), som utpå 1800-tallet fikk mer og mer karakter av slum. Lassaron/lasaron: Opprinnelig fra italiensk lazzarone, tigger, avledet av napolitansk lazzaro, fra spansk lázaro, fattig, spedalsk person, av det bibelske egennavnet Lazaro (Lasarus), skytspatron for de syke, særlig de spedalske (kilde: NAOB).

k302. røvertog i Tripolis] refererer til Italiensk Tripolitania, som mellom 1912 og 1934 var en italiensk besittelse i det som senere skulle bli Libya. Inngikk i de italienske Nordafrika-territoriene som man hadde erobret fra Det osmanske rike i 1911. Dekket nordvestre del av det som senere ble Libya, med Tripoli som viktigste by (kilde: Wikipedia).

k303. pio pastor con cinque posti – den fromme hyrde med de fem maaltider] (it.) oversettelse ved Undset

k304. Rud. Thygesen] Rudolph Thygesen (1880–1953), kunstmaler

k305. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k306. forf.forens. julehefte] Julehelg. Forfatterforeningens julehefte (1912–1959). I 1912 bestod redaksjonsrådet av Nini Roll Anker, Johan Bojer, Anders Krogvig, Haakon Nyhuus og Jens Thiis. Undset hadde bidrag allerede i heftets første årgang, 1912.

k307. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k308. den unge dame hos Thommesens] Ankers niese og senere kunstmaler Pelle Thommessen, født 23.11.1912, også kjent som Ellen Helle Roll (Thommessen). Datteren til Astrid Roll Thommessen (1881–1956), født Anker, Ankers søster, og journalist Bjørn Thommessen (1881–1933).

k309. mandag] 14. april 1913

k310. en dansk barnepike] ikke identifisert

k311. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k312. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k313. Blakstad Sanatorium ] tidligere overnattings- og serveringssted på Øvre Blakstad, grunnlagt i 1898 av Gudolf Blakstad (1861–1922) og hans hustru Maren Henriette (1858–1931), født Pedersen. Driften av sanatoriet ble avviklet i 1915 (kilde: Lokalhistoriewiki).

k314. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k315. Ungen] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940), født 24. januar 1913 i Roma

k316. kolerine] fra fransk cholera, kolera: akutt diaré som særlig opptrer om sommeren. Symptomene (oppkast, diaré) har noen likhet med kolera.

k317. A rividerci, cara] (it.) på gjensyn, kjære.

k318. gutten min] Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940) født 24. januar 1913 i Roma

k319. caccar] (it.) cacca: bæsj

k320. mamas] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k321. dr. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k322. Signe] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med filologen Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944).

k323. møtet] møte i Den norske Forfatterforening

k324. en liten leilighet … paa Ski] i Villa Solvang på Ski

k325. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k326. Kraakstad] Kråkstad var tidligere en egen kommune, opprettet i 1837, og i 1930 delt ved utskillelse av Ski. Kråkstad og Ski ble i 1964 slått sammen igjen, men da under navnet Ski (kilde: SNL).

k327. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster. Gift med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester.

k328. gutten] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k329. min 31aars fødselsdag] tirsdag 20. mai 1913

k330. boske] bukse

k331. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k332. a rividerci] (it.) på gjensyn

k333. speilsalen] restaurantavdeling på Grand Hotel i Karl Johans gate i Kristiania/Oslo. Grunnlagt av konditor Julius Fritzner (1828–1882), åpnet i 1874.

k334. Amalie] Amalie Skram (1846–1905), født Alver, forfatter og litteraturkritiker

k335. Camilla] Camilla Collett (1813–1895), født Wergeland, forfatter og kvinnesakspionér

k336. Hanna Winsnes] Hanna Winsnes(1789–1872), født Strøm, forfatter og oversetter. Mest kjent er hennes kokebok Lærebog i de forskjellige Grene af Husholdningen (1845).

k337. Marie Colban] Marie Colban (1814–1884), født Schmidt, forfatter og oversetter

k338. Magdalene Thoresen] Magdalene Thoresen (1819–1903), født Kragh, dansk-norsk forfatter

k339. Elise Aubert] Elise Aubert (1837–1909), født Aars, forfatter

k340. Clara Tschudi] Clara Tschudi (1856–1945), forfatter. Medstifter av Norsk Kvinnesaksforening (1884).

k341. prof. Karl Larsen] Karl Larsen (1860–1931), dansk forfatter. Redaktør for Juleroser 1900–1915.

k342. Juleroser] det første juleheftet som kom ut regelmessig til jul i Norden. Første hefte kom i 1881, utgitt av den danske forleggeren Ernst Bojesen (1849–1925) i København.

k343. Krokvik] Anders Krogvig (1880–1924), bibliotekar, forfatter, forlagskonsulent og kritiker

k344. Sir Williams jubelutgave] William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger (Aschehoug & Co.) og politiker. Hun mener antakeligvis andre opplag av Den lykkelige alder, som kom i 1913.

k345. ungen] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k346. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909).

k347. Rabarbra] hun mener Barbra Ring (1870–1955), forfatter

k348. Risbakken] vei på Ris i Kristiania/Oslo (i dag bydel Vestre Aker)

k349. jubilæumsskriftet] I 1913 fylte Den norske Forfatterforening 20 år. Hun refererer sannsynligvis til foreningens julehefte, Julehelg, det året, som bl.a. Anker var redaktør for.

k350. Breda Bull] Jacob Breda Bull (1853–1930), forfatter

k351. Olaf] Olaf Bull (1883–1933), forfatter. Sønn av Jacob Breda Bull (1853–1930) og Maria Augusta Berglöf (1854–1922).

k352. Mangelsgaarden] Mangelsgården (ca. 1698) utgjør den eldste del av anlegget Prinds Christian Augusts Minde («Prinsen» eller «De fattiges kvartal») i Storgata 36 i dagens Oslo og var en beryktet tvangsarbeidsanstalt i Kristiania i nesten 100 år frem til 1915 (kilde: Lokalhistoriewiki).

k353. Regine Normann] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k354. Tryggve] Tryggve Andersen (1866–1920), forfatter. Var fra 1906 til 1913 gift med forfatteren Regine Normann (1867–1939) og giftet seg i 1914 med tyske Margrete (Grete) Tichauer (1891–1938).

k355. Gretchen] Margrete (Grete) Tichauer (1891–1938), tysk forfatter.

k356. Aanrud] Hans Aanrud (1863–1953), forfatter. Formann i Den norske Forfatterforening 1910–1913.

k357. Øverland] Arnulf Øverland (1889–1968), forfatter

k358. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k359. din husbond] Johan Anker (1871–1940), ingeniør

k360. junonisk] fra lat. junonius, avledet av gudinnenavnet Juno i romersk mytologi: svulmende, yppig (kilde: NAOB)

k361. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k362. Signe] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med filologen Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944).

k363. en østerdalsveninde, som gifter sig med en Heyerdahl] Gerda Øvergaard (1887–1971), giftet seg 31. mai 1913 med Kristian Hieronymus Heyerdahl (1883–1963).

k364. Frhald] Fredrikshald, eldre navn (1665–1928) for Halden

k365. Olaf Bulls] Olaf Bull (1883–1933), lyriker

k366. NR.A.] Nini Roll Anker

k367. Ungen] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k368. dr. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k369. hans far] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k370. Bagnaia] sted i provinsen Viterbo, Italia, ca. halvannen times biltur nord fra Roma

k371. Mama] Charlotte Undset (1855–1939), dansk. Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k372. alle tre] Undset, mannen Anders Castus Svarstad (1869–1943) og deres sønn, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k373. in mente] (lat.) i tankene/i minne

k374. Als sen.] forkortelse for Anders senior, altså Anders Castus Svarstad (1869–1943)

k375. Nygaard] forlaget Aschehoug & Co. ledet av William Nygaard d.e. (1865–1952), forlegger og politiker.

k376. frk Forseth] ansatt hos Aschehoug & Co. forlag, ikke videre identifisert

k377. quite right] (eng.) nokså bra/ganske bra

k378. foredrag] Undset holdt foredraget «Hædre din fader og din moder» for husmorforeningen Hjemmenes Vel i Latinskolens festsal i Trondhjem 30. mars 1914 og i Studentersamfundet i Kristiania 25. april 1914. Det ble også trykket i avisen Tidens Tegn 3. mai 1914.

k379. piken min] ikke identifisert

k380. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k381. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster. Gift med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester.

k382. Signe] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944), filolog.

k383. Svarstads] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k384. Signes fæstermand] Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944), filolog

k385. begge jentungerne til Svarstad] Ebba Svarstad (1903–1984) og Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad. Barn fra Svarstads første ekteskap med Ragna Moe Svarstad (1882–1963). Ekteskapet ble oppløst i 1912.

k386. Eugenia] Eugenia stiftelse, opprettet i Christiania i 1832 etter initiativ fra pedagog Maria Schandorff (1784–1848). Startet opp i 1837 og omfattet ulike perioder barnehjem, barneasyl og skole for fattige og foreldreløse jenter fra 7 år til konfirmasjonsalder. Navn etter Eugénie Bernadine Désirée Clary, fra 1818 dronning Desideria (1777–1860), gift med Karl Johan (1763–1844). Døtrene til Svarstad bodde der i noen perioder etter skilsmissen fra Ragna Moe Svarstad.

k387. Gabriel Scotts spøkelsehistorier] Gabriel Scott (1874–1958), forfatter. I 1911 kom Det spøker. Historier fra gamle prestegaardskjøkken.

k388. Lillegut] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k389. fru Normann] sannsynligvis Regine Normann (1867–1939), forfatter

k390. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k391. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k392. Anders utstilling] Svarstad åpnet bl.a. en separatutstilling i Kunstnerforbundet 22. januar 1914 som fikk svært god omtale, se f.eks. Dagbladet 24. januar 1914 (kilde: NB avissøk).

k393. «Sædelighetsballet»] novellen «Om sedelighetsballet» i Fattige skjæbner (1912)

k394. julenumret] Julehelg. Forfatterforeningens julehefte (1912–1959), der bl.a. Nini Roll Anker satt i redaksjonsrådet fra 1912.

k395. «Firfeier»] Ankers skuespill Firfeier er ikke utgitt, men ble oppført i Trondheim i mars 1912. Den planlagte premieren var trolig 12. mars, men ble ifølge Trondhjems Adresseavis 13. mars 1912 utsatt til 15. mars 1912. Det ble også oppført i Kristiania, da første gang 30. mars 1912. Firfeier er opprinnelig en gammel dans (kilde: NB avissøk).

k396. fru Petra Hargout] egentlig Petrea Hargout, figur i Firfeier

k397. ingeniør Anker] Johan Anker (1871–1940). Ankers ektemann.

k398. ovenpaa] ifølge brev 13. mai 1913 befant «Kraakstad telefoncentral» seg i etasjen over

k399. «omstændigheterne»] Undset fødte sitt andre barn, Maren Charlotte Undset (1915–1939), kalt Mosse, 29. oktober 1915.

k400. Gutungen] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k401. mormor] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k402. piken] ikke identifisert

k403. «tante Bønsen»] ikke identifisert, barnepiken?

k404. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k405. den første vinteren i Rom og Orvieto] vinteren 1909/1910

k406. en «oldnordisk» fest] nyttårsfesten 1909 i Den skandinaviske foreningen i Roma der Undset kledde seg ut som protagonisten Beatrice fra Den guddommelige komedie (Divina commedia, skrevet mellom 1308 og 1321) av Dante Alighieri (1265–1321)

k407. S.] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k408. Cosi la vita] (it.) sånn er livet

k409. boken] Fortællinger om kong Artur og ridderne av det runde bord (1915)

k410. m.s.] manuskript(er)

k411. Møller] Georg Jens Juul Møller (1869–1947), opprinnelig dansk. Disponent i Aschehoug & Co. forlag

k412. Regine] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k413. store arbeider] Anker ga ut et av sine viktigste verk, Det svake kjøn, i 1915, og Regine Normann ga ut Riket som kommer

k414. Doktoren] Lorentz Christian Eger (1875–1959), distriktslege i Kråkstad prestegjeld/Ski

k415. Fruen … barn av] Callik Eger (1877–1952), født Caroline Dorthea Holst Ødegaard. Undset og Eger var som barn naboer i Lyder Sagens gate i Oslo og møtes altså igjen på Ski i 1913 (kilde: Gervin 2021, 27ff.).

k416. jeg reiste til utlandet] I mai 1914 besøkte Undset sin mann, Anders Castus Svarstad, i Paris hvor han hadde oppholdt seg siden februar med et tre måneders langt kunstnerstipend.

k417. «Ja vi elsker»] Norges nasjonalsang (offisielt vedtatt 11.12.2019). Teksten er skrevet av forfatter Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910), første gang trykt 1.10.1859. Melodi av komponist Rikard Nordraak (1842–1866), sannsynligvis i 1863–1864 (kilde: SNL).

k418. krigen] første verdenskrig (28. juli 1914–11. november 1918)

k419. reiser til Paris … din søster] Sigrid (Roll) Peyronnet (1879–1967), oversetter. Var i 1915 gravid og oppholdt seg alene i Paris mens mannen, franske N.N. Peyronnet, var kalt inn til krigstjeneste. Ekteparet Anker klarte å komme seg til Paris og fikk ett døgn der før de måtte komme seg hjem igjen på grunn av krigsurolighetene (kilde: Ørjasæter 2000, 164f.)

k420. Jormoren] ikke identifisert. Undset var gravid med sitt andre barn, Maren Charlotte Undset (1915–1939), kalt Mosse, som ble født 29. oktober 1915.

k421. din søster] Sigrid (Roll) Peyronnet (1879–1967), oversetter. Var i 1915 gravid og oppholdt seg alene i Paris mens mannen, franske N.N. Peyronnet, var kalt inn til krigstjeneste. Se også brev 16. august 1915.

k422. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k423. bimbo] (it.) baby, lite barn

k424. i Paris] Ekteparet Anker skulle reise til Paris for å bistå Nini Roll Ankers gravide søster (kilde: Ørjasæter 2000, 164f.). Se note ved «din søster» over og brev 16. august 1915.

k425. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k426. de danske-Forenedes-dampere] Det Forenede Dampskibs-Selskab (DFDS), dansk selskap grunnlagt den 11. desember 1866 av en gruppe forretningsmenn, ledet av Carl Frederik Tietgen (1829–1901)

k427. boken din] Det svake kjøn (1915)

k428. mens jeg laa] i barselseng etter at hun fødte sitt andre barn, Maren Charlotte Undset (1915–1939), kalt Mosse, 29. oktober 1915.

k429. Regines bok] Riket som kommer (1915) av Regine Normann (1867–1939)

k430. en bok av en ung mand ved navn Moen] sannsynligvis Hermenn. Skodespel i fire akter (1915) av Erling Moen (1888–1977)

k431. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k432. Veronica] hovedperson i Ankers roman Det svake kjønn (1915)

k433. til din mand … over dig] ifølge Bibelen, Det gamle testamentet, Første Mosebok, kap. 3, vers 16.

k434. gamle fru Vargen] figur i Ankers roman Det svake kjønn (1915)

k435. kjukke Berta] Tjukke Bertha (tysk: Dicke Bertha): Oppnavn på en modell av haubits (kanon) med 42 cm kaliber som første gang ble brukt under første verdenskrig (1914–1918) og var en av krigens mest kjente våpen. Det offentlige navnet var «42 cm M-Gerät Kurze Marine-Kanone» og ble utviklet av Krupp-konsernet for de tyske styrkene (kilde: Wikipedia).

k436. «Das Volk der Dichter und Denker»] (ty.) dikternes og tenkernes folkeslag. Det språklige opphavet til denne i begynnelsen av 1800-tallet etablerte betegnelsen av «tyskeren» er usikkert. Mange oppslagsverk nevner den tyske filologen, forfatteren og litteraturkritikeren Johann Karl August Musäus (1735–1787) som den første som brukte den omvendte formelen, «Denker und Dichter», gjentatte ganger. Dette ble imidlertid i hans levetid ikke ennå forbundet med en spesifikk tysk egenskap (kilde: tysk Wikipedia).

k437. Egge] Peter Egge (1869–1959), forfatter

k438. «Vilhelmines Byraa»] skuespillet Wilhelminas Byraa (1915)

k439. lodde] lo

k440. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k441. Øivind Hogstad] Øivind Hogstad (1887–1935), lærer og forfatter, redaktør for vittighetsbladet Tyrihans (1881–1958). Oppholdt seg mange år i USA.

k442. «Liberty» … obskurt forlag] Liberty kom i 1915 på forlaget Carl C. Werner & Co.s Forlag, et boktrykkeri grunnlagt i 1847. Undset anmeldte Liberty i Tidens tegn, 1915, nr. 333.

k443. Jack London] Jack London (1876–1916), amerikansk forfatter

k444. evangelisten] «en som bringer godt nytt», her om lekpredikanter i kristne organisasjoner og kirker (kilde: SNL)

k445. svovelprædikant] folkelig begrep på en kristen predikant som forsøker å skremme menigheten til omvendelse og frelse ved å true med svovelpølen og andre fysiske pinsler i helvete (kilde: SNL)

k446. «affæren»] fødselen

k447. Ungen] datteren Maren Charlotte Undset (1915–1939), kalt Mosse, født 29. oktober 1915

k448. 15 mærker] 1 mark (flertall: merker) = 249,06 gram, altså veide hun ca. 3,7 kg. Mark kom i bruk som nordisk vektenhet i norrøn tid og bredte seg til mange områder i Europa. I Norge var en mark om lag 249 gram ved omleggingen av metersystemet i 1875. Marken har imidlertid variert i vekt gjennom tiden. Ved handel med matvarer og som vektangivelse på nyfødte var marken i bruk til langt ut på 1900-tallet (kilde: Wikipedia/SNL).

k449. gutten] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k450. skal hete Maren Charlotte efter farmor og mormor] Svarstads mor het Maren Gudbrandsdatter Svarstad, født Gomnæs (1838–1926), Undsets mor het Anna Marie Nicoline Charlotte, kalt Charlotte. Se tidligere note.

k451. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k452. Ing. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k453. din søster] Sigrid (Roll) Peyronnet (1879–1967), oversetter. Var i 1915 gravid og oppholdt seg alene i Paris mens mannen, franske N.N. Peyronnet, var kalt inn til krigstjeneste. Se også brev 16. august og 1. oktober 1915.

k454. dusin] (av fr. douzaine) tolv av samme slag

k455. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k456. ungerne] Anders Castus Svarstad, jr. (1913–40) og Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k457. «tanten»] ikke identifisert, mulig «tante Bønsen» som nevnes i brev 16. august 1915

k458. Æskerne fra Paris] Ekteparet Anker hadde vært på hastebesøk hos Nini Roll Ankers gravide søster i Paris. De rakk ett døgn hos henne før de måtte komme seg hjem igjen på grunn av krigsurolighetene (kilde: Ørjasæter 2000, 164f.), se også brev fra 16. august, 1. oktober og 18. november 1915.

k459. din mand] Johan Anker (1871–1940), ingeniør

k460. Kong Artur] Fortellinger om Kong Artur og ridderne av Det runde bord (1915)

k461. Svarstad ] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k462. incidentially] (eng., eg. incidentally) forresten

k463. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k464. Ski] «Sinsen» påført (dobbelt) med blyant over «Ski», trolig av mottaker. Familien Undset Svarstad flyttet til Sinsenveien 33 på Sinsen i løpet av våren 1916. Stedsangivelse «Ski» kan være gammel vane, eller tegn på en overgangsperiode mellom to bosteder.

k465. sønnen] Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k466. flytningen] Innholdet i brevet tyder på at de enten allerede hadde flyttet 21. mai 1916, eller at de befant seg i en overgangsperiode mellom to hjem.

k467. dr. Kielland] Christian Caspar Gabriel Kielland (1871–1941), gynekolog. Praktiserte på det tidspunktet i Kristiania.

k468. jentungen] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939).

k469. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k470. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k471. Carsten] Carsten Anker (1900–1922), Johan Ankers sønn fra ekteskapet med Julie Frederikke Anker (1872–1962), født Jacobsen, inngått i 1895. Johan Anker (1871–1940), ingeniør, var gift med Nini Roll Anker fra 1910 til sin død. Fra våren 1913 overtok han ansvaret for sine to eldste sønner, Christian Anker (1896–1982) og Carsten (Ørjasæter 2000, 161f.).

k472. Grim] trolig Ankers hund

k473. Lillehaugen] Vollen/Lillehaugen i Asker, Ankers bosted.

k474. Onsdag] 24. mai 1916

k475. Den nye piken] ikke identifisert

k476. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k477. min fødselsdag] Undset fylte 34 år 20. mai 1916

k478. Regine] Regine Normann (1867–1939), forfatter og lærer.

k479. guttene sine] Regine Normann: Til guttene mine ute i den vide, vide verden (1916)

k480. sin guddatter] Undsets datter Mosse

k481. vrimaskinen] mekanisk innretning for å vri opp tøy etter vask. Frem til sentrifuger og tørketromler ble innført var vrimaskiner vanlig utstyr i vaskekjellere og som ekstrautstyr til vaskemaskiner (kilde: Wikipedia).

k482. Ø.] Østre

k483. Schie] Sannsynligvis er Undset forkjølet og tett i nesen («Didi», «hvordad», «ded»). «Schie» er antakeligvis et onomatopoetikon, lydmalende ord, som gjengir nysing.

k484. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k485. Lillesøster] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k486. Ebba og Gunhild] Ebba Svarstad (1903–1984) og Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad. Barn fra Svarstads ekteskap med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet ble oppløst i 1912.

k487. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer. Undsets søster. Gift med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester.

k488. Svanström] Lars Magnus Swanström (1868–1939), svensk-norsk forlagsbokhandler som ledet Cammermeyers forlag fra 1890

k489. ms.] manuskript

k490. boken om Kristiania] antakeligvis Splinten av troldspeilet som kom senhøsten 1917

k491. do] ditto

k492. Ø.] Østre

k493. 2. okt.] Ifølge Ankers dagbokinnførsel fra mandag 23. oktober 1916 var Undset på besøk hos henne i 8 dager og reiste hjem igjen den 22. oktober. Da var Anker sengeliggende med influensa (kilde: Ms. 8° 2669:4).

k494. Trond] Trond Svarstad (1908–1980). Anders Castus Svarstads sønn fra ekteskapet med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Trond og hans søstre Ebba (1903–1984) og Gunhild (1905–1992) bodde på Sinsen sammen med familien Undset Svarstad fra høsten 1916.

k495. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k496. Gunhild] Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad

k497. R.s bok] trolig Regine Normann (1867–1939): Til guttene mine ute i den vide, vide verden (1916), se brev fra 21./24. mai 1916, eller Regine Normann: Den graa kat og den sorte. Fortælling for gutter og piker (1916).

k498. Vogt] Nils Collett Vogt (1864–1937), lyriker. Usikkert hvilken artikkel hun sikter til, eller om det kan være en av hennes egne. Undset ga ut «Efter barnehjelpsdagen» og «Tjenestepiger – husdamer» i Tidens tegn i 1916.

k499. Den lille] datteren Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k500. Ø.] Østre

k501. tak for sidst. Haaber du er frisk igjen] Ifølge Ankers dagbokinnførsel fra mandag 23. oktober 1916 var Undset på besøk hos henne i 8 dager og reiste hjem igjen den 22. oktober. Da var Anker allerede sengeliggende med influensa (kilde: Ms. 8° 2669:4).

k502. lørdags] 28. oktober 1916?

k503. Thits] Thit Jensen (Fenger) (1876–1957), dansk forfatter. Gift med maleren Gustav Fenger (1887–1958) fra 1912 til 1918. Søster av Johannes V. Jensen (1873–1950). Thit Jensen holdt foredraget «Forstandige ægteskaber» flere steder i Norge høsten 1916. Ifølge Morgenbladet 12.10.1916 holdt hun 15. oktober foredraget for annen og siste gang i Brødrene Hals konsertsal i Kristiania (kilde: NB avissøk).

k504. Regine har indleveret katteboken] Regine Normann (1867–1939): Den graa kat og den sorte. Fortælling for gutter og piker (1916)

k505. fru Kinck] Minda (Mathea Olava) Ramm (1859–1924), forfatter, litteraturkritiker og oversetter. Gift med forfatter Hans E. Kinck (1865–1926).

k506. en diger pakke manuskript] muligens manuskriptet til romanen Fotfæstet som ble utgitt i 1918. Undset anmeldte romanen i Tidens tegn, 1918, nr. 323 (kilde: Packness 1963, 69).

k507. et opus av Sletto] Olav Sletto (1886–1963), forfatter, lærer og folkehøyskolestyrer. Mellom 1915 og 1918 ga han ut de såkalte Loke-bøkene med Loke (1915), Domen (1916), Millom eldar (1917) og Skyming (1918).

k508. landsmaalet] frem til 1929 det offisielle navnet på den nye, norske målformen grunnlagt av Ivar Aasen (1813–96) på 1850-tallet og brukt om de norske bygdemålene generelt. I 1929 erstattet av navnet nynorsk. Likestilt med riksmål/bokmål fra 1895 (likestillingsvedtaket av 12. mai 1895)

k509. riksmaal] før 1929 det offisielle navnet på bokmål, se også note om «landsmaalet» over. Etter rundt 1938 er begrepet blitt brukt om den konservative skriftspråkvarianten som opprettholder tradisjonen fra 1917-rettskrivningen. Fra 1953 normeres riksmålet av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur, som også utgir en egen riksmålsordbok. Riksmål har i dag ingen offisiell status i Norge (kilde: SNL).

k510. Trond] Trond Svarstad (1908–1980), Anders Castus Svarstads sønn fra ekteskapet med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet ble oppløst i 1912. Trond og hans søstre Ebba (1903–84) og Gunhild (1905–92) bodde på Sinsen sammen med familien Undset Svarstad fra høsten 1916.

k511. lektier] lekser

k512. indledningen, om genialitet] mulig et forarbeid til essayet «Tre søstre» (1917) om de tre engelske forfattersøstrene Charlotte (1816–1855), Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849). Det er bevart to egenhendig kladder/forarbeider kalt «Geni og kvinder» (Ms.fol. 4235:D:2) og «Kvindeligt geni» (Ms.4° 4078:5) i arkivet etter Sigrid Undset i Nasjonalbiblioteket.

k513. Lillesøsteren] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k514. fru K. og Sletto] fru Kinck og Olav Sletto, se noter tidligere i brevet

k515. Peien min] Pei: kallenavn for sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940).

k516. Gunhild] Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad, se note ved «Trond» ovenfor

k517. Ebba] Ebba Svarstad (1903–1984), se note ved «Trond» ovenfor

k518. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k519. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k520. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k521. veslejenta] datteren Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k522. Engebret] Engebret Café er muligens Oslos eldste eksisterende restaurant, etablert av Engebret Christophersen (1828–1915) i 1857 i Rådhusgaten 11, fra 1863 i lokalene på Bankplassen 1 (kilde: Oslo byleksikon).

k523. fattigmand] også kalt fattigmannsbakkels, frityrstekt bakst, ett av de syv tradisjonelle slagene til jul

k524. Asta] Asta Westbye (1892–1967), hushjelp hos Undset

k525. item] (lat.) likeledes/i tillegg

k526. Barna] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940) og stebarna Ebba Svarstad (1903–1984), Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad, og Trond Svarstad (1908–1980) fra Svarstads første ekteskap med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe.

k527. Clement Shorter «The Brontës and their Circle» – brevsamling] Clement Shorter (1857–1926), engelsk journalist og litteraturkritiker. Ga bl.a. ut The Brontës: Life and Letters i 1908.

k528. prestedøtrene fra Haworth] Charlotte (1816–1855), Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849), engelske forfattere fra landsbyen Haworth i City of Bradford, West Yorkshire, England. Faren Patrick Brontë (1777–1861) var prest. I 1917 ga Undset ut artikkelen «Tre søstre», trykt første gang som føljetong i Samtiden.

k529. absentere dig] (fra lat. absens/absentare) fjerne seg, trekke seg unna, oftest spøkefullt (kilde: NAOB)

k530. alle fire] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940) og stebarna Ebba Svarstad (1903–1984), Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad, og Trond Svarstad (1908–1980) fra Svarstads første ekteskap med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe.

k531. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k532. Lillejenta] datteren Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k533. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster. Gift med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester.

k534. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k535. Hj Christensens … Fogedgaarden] Hjalmar Christensen (1869–1925), forfatter. Fogedgaarden. Af en bygds historie kom i 1911.

k536. Ansteinsson] Ove Arthur Ansteinsson (1884–1942), journalist og forfatter

k537. Hulda] Hulda Garborg (1862–1934), forfatter, kulturarbeider og oversetter. Gift med forfatter Arne Garborg (1851–1924).

k538. Barbra] Barbra Ring (1870–1955), forfatter

k539. Ladies and gentlemen] (eng.) damer og herrer

k540. Aschehougs] Aschehoug & Co., Undsets forlag, den gangen ledet av William Nygaard d.e. (1865–1952).

k541. din mand] Johan Anker (1871–1940), ingeniør.

k542. løperen] se brev 21. desember 1916

k543. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster.

k544. Det blev lyst for hende] I Norge var det inntil 1973 påbudt å annonsere ekteskapet (lyse) i Norsk lysningsblad, bl.a. for å unngå bigami. I Sverige gjaldt loven inntil 1969. Tradisjonelt skulle presten i begge land lyse for de forlovede ved tre (etter hverandre følgende) kirkesøndager. Undsets søster Ragnhild giftet seg med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester, i mars 1917.

k545. disse tider] Selv om Sverige, Norge og Danmark klarte å holde sammen i felles nøytralitet gjennom første verdenskrig (1914–1918), ble de på hver sin side dratt inn i krigens kontroverser, Norge og Danmark ikke minst på grunn av sine store handelsflåter. Sverige ble sterkt påvirket av den finske borgerkrigen. Én konsekvens var stor mangel på vareforsyning og det såkalte dyrtidsåret 1917 (kilde: NDLA).

k546. mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k547. Lillesøster] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k548. Randers] Einar Randers (1854–1921), barnelege og forfatter av Den første barnealder. En haandbok i barnepleien (1909)

k549. mine steddøtre] Ebba Svarstad (1903–1984) og Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad. Barn fra Svarstads første ekteskap med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet ble oppløst i 1912.

k550. womans proper duties] (eng.) kvinners ordentlige plikter

k551. tante Branwell … Brontë] refererer til den engelske forfatteren Charlotte Brontë (1816–1855). Da hun og forfattersøstrene, Emily (1818–1848) og Anne Brontë (1820–1849), mistet sin mor i 1821, overtok morens eldre søster, Elizabeth Branwell (1776–1842), oppdragelsen av jentene.

k552. Southey] Robert Southey (1774–1843), engelsk lyriker, en av de såkalte «Lake Poets». Han brevvekslet med Charlotte Brontë og både advarte mot og oppmuntret henne til en skrivende karriere.

k553. essay … om Brontës] Undset ga i 1917 ut essayet «Tre søstre» om Brontë-søstrene, trykt første gang som føljetong i Samtiden.

k554. et litet bitte et … person] I 1917 utga Undset også essayet «Hundrere aar. Fra Jane Austen til Henrik Ibsen». Trykt i Tidens tegn. I essayet sammenligner hun Jane Austens (1775–1817) figur Emma Woodhouse i romanen Emma (1815) og Henrik Ibsens (1828–1906) figur Hedda Gabler i skuespillet Hedda Gabler (1890).

k555. kapsuner] en forsterket grime som brukes til å kontrollere hesten med istedenfor hodelag med munnbitt. Utstyrt med fôret nesebånd med en innlagt skinne (kilde: SNL).

k556. Mrs. Knightly] Emma Woodhouse gifter seg til slutt med figuren George Knightley i romanen.

k557. en kappelan der ligner stærkt Tesmann] Kappelanen i Emma er den unge presten Philip Elton, Jørgen Tesman er Hedda Gablers ektemann.

k558. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k559. Home sweet home] opprinnelig fra operaen Clari, or the Maid of Milan (1822/1823) av den amerikanske skuespilleren og dramatikeren John Howard Paynes (1791–1852)

k560. Regines stykke om Fram] innlegget «Fram» i Tidens tegn 18. februar 1917, der forfatter Regine Normann (1867–1939) påpeker viktigheten av å bevare Roald Amundsens (1872–1928) originale polarskip Fram for kommende generasjoner.

k561. Egges] Peter Egge (1869–1959), forfatter, og Anna Egge (1869–1964), født Svensen

k562. Ø] Østre

k563. hvad doktoren sa] Anker var mye syk gjennom hele sitt liv, særlig tvang kroniske magesmerter henne til å være sengeliggende i lange perioder. I senere år kom sterk hodepine i tillegg. Hun gjennomgikk tallrike behandlingsopplegg, operasjoner og langvarige sanatorieopphold, og fikk tidlig vite at hun ikke ville kunne få egne barn (kilde: bl.a. Ørjasæter 2000, 45).

k564. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k565. Lørensæteren] Lørenseter i Nordmarka, tidligere seter under Løren gård i Oslo og senere husmannsplass. Plass og fast bosetting fra ca. 1730, «Løren Sætter Wang» omtalt i 1760. Første skolehus i Nordmarka ble bygd på Lørenseter i 1886, skolen ble nedlagt i 1947. Fra 1930 i privat eie. Serveringssted til ca. 1900. Undset var i mange år fast gjest på Lørenseter (kilder: Oslo byleksikon og Skiforeningen).

k566. Nanna Schwengaard] Nanna Leonora Schwengaard (1878–1945), forfatter. Mest kjent for å ha skrevet teksten til «Kragerøsangen» basert på hennes dikt opprinnelig kalt «Kragerø» (1916).

k567. Helene Dickmar] pseudonym for Hanna Andresen Butenschøn (1851–1928), forfatter

k568. H.D.] Helene Dickmar, se note over

k569. Ragnhilds mand] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster. Giftet seg med Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester, i mars 1917.

k570. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k571. ungerne] Ifølge brev fra Undset til Kitty Kamstrup (1862–1932) 27. august 1917 har hun kun med sine egne barn, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940) og Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939), på denne turen, ikke stebarna (kilder: Brevs. 305 og Slapgard 2007, 192).

k572. Regine] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k573. Lillesøsteren] Mosse

k574. Laurgaard, Sell Station] Laurgard: Gammel skysstasjon og en av de eldste gårdene i Sel. Det er i dette landskapet Undset plasserer Kristin Lavransdatter og gården Jørundgård i sin trilogi om Kristin Lavransdatter (1920–1922) (kilde: pilegrimsleden.no).

k575. Mosse] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k576. vi alle] Ifølge brev fra Undset til Kitty Kamstrup (1862–1932) 27. august 1917 har hun kun med sine egne barn, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940) og Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939), på denne turen, ikke stebarna (kilder: Brevs. 305 og Slapgard 2007, 192).

k577. Gøsta av Geijerstam, søn av gamle G.] Gøsta af Geijerstam (1888–1954), svensk forfatter og maler. Sønn av den svenske forfatteren Gustaf af Geijerstam (1858–1909) og Eugenie Sophie Hortence Valenkamph (1864–1900), skuespiller.

k578. nu er han gift] Gøsta av Geijerstam giftet seg i 1913 med den norske sangeren Astri af Geijerstam (1885–1972), født Smith, og bosatte seg i Norge.

k579. 2 smaagutter] Svante af Geijerstam (1917–1937) og Peter Lorentz af Geijerstam (1918–1949)

k580. krigen] første verdenskrig (1914–1918)

k581. Finska Bataljonen] en finsk jegerbataljon, utdannet i Tyskland, som bidro i kampene for Finlands uavhengighet under borgerkrigen 1917–1918 (kilde: SNL).

k582. Pelles] sannsynligvis kallenavn for Peter Lorentz af Geijerstam, se note over

k583. Asta] Asta Westbye (1892–1967), hushjelp hos Undset

k584. Pei] kallenavn for sønnen Anders

k585. Marit Laurgaard] sannsynligvis Marit Paulsdatter Nuvstad (1862–1923), født Svee. Flere av hennes barn tok etternavnet Laurgård.

k586. Ingjeborg] Ingeborg Asperanden (1904-1990), født Moen. Jf. Hagenlund (1994, 31) og bl.a. Gudbrandsdølen 20. januar 1984 (NB avissøk).

k587. Søndag] trolig 12. august 1917

k588. fortællingen min] novellesamlingen Splinten av troldspeilet kom høsten 1917

k589. og] her: også

k590. fru bakermester Pedersen fra Kristianssand] ikke identifisert, kan være mor til Ella Pedersen, som ble forlovet med Gustav Kverndalen i 1926, jf. notis i Agder Tidend 1. oktober 1926, hvor «bakermester Pedersen og frue, Kristiansand» nevnes. Usikkert om forloveden er identisk med Gustav Adolf Kverndalen (1904–2005), som i 1935 gifter seg med Margit Kverndalen (1910–1956), født Halvorsen, og i 1958 med Hjørdis Holtan Kverndalen (1914–2010), født Holtan. Alderen på Ella Pedersen kan stemme med beskrivelsen i brevet i det følgende (kilde: NB avissøk).

k591. Pendennis … Thackeray] The History of Pendennis (1848–1850) av William Makepeace Thackeray (1811–1863), engelsk forfatter

k592. Esmond] Henry Esmond (1852)

k593. Vanity Fair] Vanity Fair (1847/1848)

k594. The Newcomes] The Newcomes (1853–1855)

k595. Eliot] sannsynligvis George Eliot (1819–1880), pseudonym for Mary Ann Evans, engelsk forfatter, journalist og oversetter

k596. Smollett] Tobias Smollett (1721–1771), skotsk forfatter

k597. chemisetter] (fra fr., eg. «liten skjorte») krage eller et kort livstykke som brukes inni i en draktjakke eller et annet ettersittende plagg (kilde: SNL).

k598. min ældste steddatters] Ebba Svarstad (1903–1984). Anders Castus Svarstads datter fra ekteskapet med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet ble oppløst i 1912.

k599. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k600. Stia bene] (it.) hold deg frisk/vær frisk!

k601. Signe] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944), filolog.

k602. to smaapiker] (Anne Marie Nicoline) Charlotte Gyth Blindheim (1917–2005), født Thomas, og Sigrid Braatøy (1917–2010), født Thomas

k603. Mama] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k604. Ragnhild] Ragnhild Undset Wiberg (1884–1969), født Undset, lærer og oversetter. Undsets søster.

k605. sin mand] Einar Wiberg (1884–1952), svensk postmester. Ragnhild giftet seg med Wiberg i mars 1917, se bl.a. brev 19. januar 1917.

k606. boken] usikkert hvilken bok hun sikter til, Anker selv ga først i 1918 ut en ny roman (Fru Castrups datter)

k607. Lillesøster] datteren Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k608. dakars] stakkars

k609. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k610. Tomas] ikke identifisert

k611. Asta] Asta Westbye (1892–1967), hushjelp hos Undset

k612. Regine] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k613. Min egen bok] novellesamlingen Splinten av troldspeilet kom høsten 1917

k614. Mona Smith] Mona Beichmann, født Smith (1891–1940). Litteraturkritiker i avisen Tidens Tegn (1910–1941). Gift med offiser Johan Didrik Schlömer Beichmann II (1886–1966).

k615. Nærups] Carl Nærup (1864–1931), litteraturkritiker

k616. Egges skuespil] Peter Egge (1869–1959), forfatter. Ga ut skuespillet Narren i 1917.

k617. Barbras bok] Barbra Ring (1870–1955): Veien (1917)

k618. «bekjendelsesskrifterne»] Undset refererer sannsynligvis til Rings romaner Før kulden kommer (1915) og Under seil (1916).

k619. Jomfruen hendes] Jomfruen (1914)

k620. parvenueagtig] oppfører seg som en parveny, oppkomling. Fra fr. parvenu, substantivert perfektum partisipp av parvenir: gjøre det godt, oppnå (kilde: NAOB).

k621. den hellige Theresa] Egentlig Teresa Sánchez de Cepeda Davila y Ahumada eller Teresa av Ávila (1515–1582), spansk karmelittnonne og helgen. Ble i 1970 kåret til en av svært få kvinnelige såkalte kirkelærer, dvs. forbilde for troende. Saligkåret i 1614 av pave Paul V (1550–1621) (kilder: katolsk.no/SNL)

k622. fædrene på Eidsvold … ophævelse] referanse til Riksforsamlingen på Eidsvoll som i 1814 utformet Norges grunnlov, vedtatt den 17. mai. Én av de 11 grunnsetningene som ble formulert og behandlet, lyder: «Personlige eller arvelige særrettigheter (adelskap) skal ikke gis noen for fremtiden» (kilde: SNL).

k623. Hiorth-Schøyens] antakeligvis Rolf Hiorth-Schøyen (1887–1932): Barnet (1917)

k624. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k625. Regine] Regine Normann (1867–1939), forfatter

k626. Collett Vogt] Nils Collett Vogt (1864–1937), lyriker

k627. Ellingsen] ikke identifisert

k628. Paasche ] antakeligvis Fredrik Paasche (1886–1943), litteraturhistoriker

k629. Signe og Thomas] Signe (Dorothea) Undset Thomas (1887–1976), født Undset. Undsets søster. Gift med Sigge Pantzerhielm Thomas (1886–1944), filolog.

k630. jentungen] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k631. hun var borte] se brev 7. desember 1917, der Undset forteller at Mosse skal legges inn på «Rigshospitalets barneklinik» en periode

k632. Asta] Asta Westbye (1892–1967), hushjelp hos Undset

k633. Kincks nye bok] Hans E. Kinck (1865–1926): Kirken brænder. Noveller og humoresker (1917)

k634. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k635. Trond] Trond Svarstad (1908–1980). Anders Castus Svarstads sønn fra ekteskapet med Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet ble oppløst i 1912. Trond og hans søstre Ebba Svarstad (1903–1984) og Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), født Svarstad, bodde på Sinsen sammen med familien Undset Svarstad fra høsten 1916.

k636. Anders] sønnen Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k637. smaapikerne] stebarna Ebba Svarstad (1903–1984) og Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992), se også note ved «Trond» over

k638. min mor] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k639. Svarstad] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k640. Möinichen] Einar Møinichen (1873–1961), lege, etablerte Midtstuen Sanatorium i Ankerveien 6 i 1909 som et kursted for fysikalsk og diabetisk behandling (kilde: Oslo byleksikon).

k641. Pei] kallenavn for sønnen, Anders Castus Svarstad jr. (1913–1940)

k642. mormor] Charlotte Undset (1855–1939). Født Marie Nicoline Charlotte Gydh eller Gyth i Kalundborg, Danmark. Gift med Ingvald Undset (1853–1893), arkeolog.

k643. Mosse] Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k644. fru Frølichs klinik] Fru Frølichs barneklinikk ble etablert i 1916 i Pilestredet 77 av Elise Frølich (1873–1951), født Elise Catherine Mathiesen. Gift med Jens Frølich (1867–1911), militær, og svigerinne til barnelege og forsker Theodor Frølich (1870–1947) (kilde: NB avissøk, bl.a. Morgenbladet 22. oktober 1918: «Fru Frølichs barneklinik, Christiania. Av Elise Frølich i lægeforeningens tidsskrift».)

k645. min forgjængerskes] Undset referer antakelig til Svarstads tidligere kone, Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe. Ekteskapet deres ble oppløst i 1912.

k646. Asta] Asta Westbye (1892–1967), hushjelp hos Undset

k647. tre ungerne] Ebba Svarstad (1903–1984), Gunhild Svarstad Andreassen (1905–1992) og Trond Svarstad (1908–1980). Barn fra Svarstads første ekteskap med Ragna Moe Svarstad. Bodde på Sinsen sammen med familien Undset Svarstad fra høsten 1916.

k648. deres mor] Ragna Moe Svarstad (1882–1963), født Moe

k649. frk. Kjølseth] Marie (Marte Marie) Kjølseth (1870–1923), forsker og lege i Kristiania. Blant landets første kvinnelige leger og spesialist i kvinnesykdommer med virke på blant annet fødeklinikk, mødre- og spedbarnshjem (kilde: Lokalhistoriewiki).

k650. Anne Kure] Anne Kure (1845–1914), hotelldirektør. Åpnet i 1899 et av de store sanatoriene i Holmenkollåsen i Kristiania, Anne Kures hotell. Etter hennes død ble hotelldriften overtatt av hennes niese, Marthe Kure (1876–1964), og senere av Petra Kure (1882–1973) og Sofie Kure (1908–1984). Hotellet brant ned til grunnen natt til 3. mai 1941 (kilde: SNL).

k651. Holmsborg] Hotell Holmsborg på Vettakollen i Kristiania ble grunnlagt av legen Ingebrigt Holm (1844–1918) og oppført i 1916. Det ble i mange år drevet som Vettakollen Turisthotell, og er siden 1990 Oslo Montessoriskole (kilde: Oslo byleksikon).

k652. Mogens Thoresen] Mogens Thorsens og Hustrus Stiftelse, opprinnelig en stiftelse med formål om å gi 50 enker eller ugifte kvinner av den dannede klasse fri bolig. Hjemmet lå på den eiendommen som skipsreder og legatstifter Mogens Thorsen (1790–1863) og kona Elsbetha (Betha) (1807–1888), født Heftye, eide like ved Solli plass i Oslo, mellom Drammensveien og Bygdøy allé. Oppført i 1896 (kilde: SNL).

k653. Peimands] Pei: kallenavn for sønnen Anders

k654. Lotten Dahlgreen] Lotten (Eva Charlotta Carolina) Dahlgren (1851–1934), svensk forfatter og journalist. I perioden 1891–1907 redaktør for Dagny, tidsskriftet til den svenske kvinnesaksorganisasjonen Fredrika Bremer-Förbundet.

k655. kvindesakskoryfæ] koryfe/koryfé: ledende, toneangivende person (eg. «korleder»)

k656. bulen] Undset referer nok til huset på Kampen. I første halvdelen av 1919 mistet ekteparet Undset/Svarstad leiligheten på Sinsen der dette brevet sendes fra. De kjøpte da et to-etasjes tregård med atelier i Brinkens gate 2 på Kampen i Kristiania. Huset ble imidlertid ikke fraflyttet av forrige leietakere på en stund. Svarstad installerte seg på atelieret, mens Undset flyttet til Lillehammer med deres to barn, Anders Castus Svarstad, jr. (1913–40) og Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939).

k657. fred] Første verdenskrig (1914–18) endte med våpenstillstandsavtale 11. november 1918, altså omtrent en måned etter at brevet er skrevet.

k658. boken din] Fru Castrups datter (1918)

k659. Fielding] Henry Fielding (1707–1754), engelsk forfatter og satiriker

k660. snap] (eng.) øyeblikksbilde

k661. jeremiader] klagesang, jamring (fra tysk etter profeten Jeremia)

k662. Anker] Johan Anker (1871–1940), ingeniør. Ankers ektemann.

k663. frk. Kjølseth] Marie (Marte Marie) Kjølseth (1870–1923), forsker og lege i Kristiania. Blant landets første kvinnelige leger og spesialist i kvinnesykdommer med virke på fødeklinikk, mødre- og spedbarnshjem (kilde: Lokalhistoriewiki).

k664. Møinichen] Einar Møinichen (1873–1961), lege, etablerte Midtstuen Sanatorium i Ankerveien 6 (Holmenkollen) i 1909 som et kursted for fysikalsk og diabetisk behandling, men var i utgangspunktet et tuberkulosehjem (kilde: Oslo byleksikon).

k665. Frognersæteren] Frognerseteren, opprinnelig seter under Frogner Hovedgård, kjøpt av konsul, bankier og friluftsmann Thomas Heftye (1822–1886) i 1865. Heftyes enke, Marie Heftye (1869–1931), født Berghaus, solgte eiendommen til Christiania kommune i 1889. I 1891 ble Frognerseteren restaurant etablert, først «Hovedrestauranten» og i 1896 «Sportshallen». Menyen er basert på tradisjonelt norsk kjøkken.

k666. Holmenkollen] Holmenkollen Turisthotell og Sanatorium. Etablert som Holmenkollen Turisthotel i 1890 av lege og helsepioner Ingebrigt Christian Holm (1844–1918), et sanatorium åpnet like ved i 1891. Etter at selve hotellbygningen hadde brent ned to ganger (1895, 1914), ble hotellet slått sammen med sanatoriet i 1914 og driftet frem til tyskerne konfiskerte det 1940–45. Gjenåpnet i 1948 som Holmenkollen Turisthotell, og siden 2014 kjent som Scandic Holmenkollen Park (kilde: Wikipedia).

k667. Mosse] datteren Maren Charlotte Undset Svarstad, kalt Mosse (1915–1939)

k668. fru Frølich] Fru Frølichs barneklinikk ble etablert i 1916 i Pilestredet 77 av Elise (Catherine) Frølich (1873–1951), født Mathiesen. Gift med Jens Frølich (1867–1911), militær, og svigerinne til barnelege og forsker Theodor Frølich (1870–1947). (Kilde: NB avissøk, bl.a. Morgenbladet 22. oktober 1918: «Fru Frølichs barneklinik, Christiania. Av Elise Frølich i lægeforeningens tidsskrift».)

k669. Anders] Anders Castus Svarstad (1869–1943), kunstmaler. Undsets ektemann 1912–1924.

k670. den spanske] den såkalte «spanskesyken», en influensapandemi som i 1918–1920 rammet store deler av verden, også Norge. Mellom 50 og 100 millioner mennesker døde. I Norge døde omkring 15 000, mest barn og unge voksne. Høsten 1918 var Norge inne i en svært alvorlig andrebølge, og to av tre som døde i Norge bukket under for viruset i perioden oktober–desember 1918 (kilde: SNL).

k671. boken din] Ankers roman Fru Castrups datter kom i oktober 1918

k672. Barbra] Barbra Ring (1870–1955), forfatter. Ring anmeldte Ankers bok i Aftenposten 25. oktober 1918 (kilde: NB avissøk).

k673. There is no world outside Veronas walls] eg. «There is no world without Veronas walls», replikk av Romeo (3. akt, scene 3) i Romeo and Juliet (1595/96) av William Shakespeare (1564–1616). Gjendiktet av André Bjerke i 1970: «Det finnes jo ingen verden utenfor Verona».

k674. cara mia] (it.) min kjære

Sigrid Undsets Brev til Nini Roll Anker 1911–1918 er lastet ned gratis fra e-bokportalen Bokselskap. Lesetekst og flere nedlastningsmuligheter m.m. er gratis tilgjengelig på bokselskap.no

Table of Contents

Innledning

Et kvinnevennskap

Nasjonalbibliotekets utgivelse av brev fra Sigrid Undset til Nini Roll Anker

Brevene 1911–1918: Om kjærlighetsreiser, krig og travel hverdag

Om utgaven

Prinsipper for utvalg og transkripsjon

Utgiverinngrep og bruk av spesialtegn

Organisering av arbeidet

Faksimiler

1911

10. januar 1911

5. juli 1911

18. august 1911

1. september 1911

[30. november 1911]

4. desember 1911

1912

[13. februar 1912]

3. juli 1912

29. juli 1912

[9. september 1912]

5. og 8. oktober 1912

16. november 1912

23. november 1912

14. desember 1912

19. og 20. desember 1912

1913

19., 21., 25. og 26. februar 1913

20., 22. og 24. mars 1913

10. april 1913

13. [mai 1913]

[20. mai 1913]

31. mai 1913

[Juni 1913]

9. september 1913

1914

5. [januar] 1914

[19. april 1914]

1915

16. august 1915

1. oktober 1915

18. november 1915

23. desember 1915

1916

21. og 24. mai 1916

[Høsten 1916]

26. september 1916

[2. november 1916]

[12. desember 1916]

21. desember 1916

1917

19. [januar 1917]

17. juni 1917

6., 10. og 12. august 1917

7. desember 1917

1918

6. januar 1918

[21. oktober 1918]

[31. oktober 1918]

[November 1918]

19. desember 1918

Kilder

Arkivmateriale i Nasjonalbiblioteket

Sekundærlitteratur

Databaser og nettsteder

Noter